SESAME WORKSHOP PIEDĀVĀ
OLIVERS RAMOSS
Tātad Olivers Ramoss pirms nedēļas nomira
un, tiklīdz kļuva par spoku,
nolēma iepazīstināt mūs trīs ar izdomātiem tēliem?
Tā izskatās.
Ko teiksim pārējiem?
Patiesību. -Ko no tās?
Ka viņi ir no grāmatas? Ka nekāda burvja nav?
Ka spoks viņus izlaida pasaulē,
kur viņus redzam tikai mēs?
Kad tu to pasaki tā,
varbūt lai viņi labāk domā, ka dodamies satikt...
Burvis. Burvis!
Lūk, Daiļrunīgais zemnieks
jeb, kā man patīk teikt, D. Z.
Šis seno ēģiptiešu stāsts ir viens no vecākajiem...
Vai tas ir burvis?
Diez cik burvelīgs neizskatās.
Nezinu.
...un tas ir tepat - universitātes bibliotēkā.
Lauva, Putnubiedēkli, vai varam parunāt gaitenī?
...sarežģīts stāsts ar morāli.
D. Z. izceļ stāstīšanas nozīmību...
Es viņu pazīstu.
Es tāpat.
Es arī.
Bet, galu galā, Daiļrunīgā zemnieka galvenā doma izsakāma vienā vārdā...
taisnīgums.
Rakstošais spoks
Mūsu zemnieks teica patiesību - drosmīgi un daiļrunīgi -,
stājoties pretī netaisnīgumam.
Nespēju noticēt.
Mēs mēdzām sēdēt blakus Ciema grāmatās.
Viņš dzēra ledus mokačīno ar papildu ledu un aizņēma rozeti stundām ilgi.
Viņš zināja, ka mācos burvju trikus, un kādu dienu bija tik jauks, ka...
Izvelc kārti! -Jā, labi.
Pīķa astotnieks?
Jā! Oho! Gudri.
Atceros: ēdu jogurta parfē, kad Olivers savu nometa.
Garšīgs! -Viņam arī garšoja.
Lūdzu! Ņem manējo!
Tu atdod man jogurtu?
Nieks vien, tiešām.
Es dzīvoju tepat augšā. Varu dabūt ko citu.
Labi. Paldies.
Zini, tev ir plaša sirds.
Es Oliveru satiku viesībās, ko mamma sarīkoja Arheoloģijas fakultātei.
Bija garlaicīgi, tāpēc aizgāju blakus istabā paspēlēt spēli.
Arī tev šie pasākumi riebjas? -Varbūt drusciņ.
Klau, es agrāk to spēlēju visu laiku.
Bezbailīgs gājiens.
Nija! Ak te tu esi.
Gribu tevi ar kādu iepazīstināt. -Labi.
Lai veicas!
Paldies.
Viņš bija jauks, bet spēlēja briesmīgi. Iztērēja visas dzīvības.
Dīvaini. Mēs Oliveru pazinām, bet pavirši.
Kāpēc viņš izvēlējās mūs? -Tas galīgi nav saprotams.
Savā ziņā ir. Olivers pateica, ka man ir sirds.
Čārlijai pateica, ka viņa ir gudra - ar smadzenēm.
Un Niju viņš nosauca par bezbailīgu, tātad par drosmīgu.
Kā Oza zemes brīnumburvī.
Es jums saku: es viņiem neuzticos.
Kāpēc? Viņi ir pavisam forši. Čārlija man uzcepa pankūkas.
Es pateikšu, kāpēc.
Vispirms jau šī ēka ar dzelteno grīdu nemaz nelīdzinās tam ceļam, pa kuru gājām.
Tā gan.
Varbūt Smaragda pilsēta vēl nav tikusi līdz šīs ceļa daļas remontam.
Tu esi lētticīgs, Lauva.
Kur ir Dorotija?
Un tas puisis videofilmā nu nekādi nav burvis.
Ja drīkstu: šķiet, esi pārāk aizdomīga, Dzelzs Meitene.
Labi. Bet es gribu redzēt īstas burvestības. Un drīz.
Vai tā bija pietiekama burvestība? -Sākumam derēs.
Tā ir universitātes karte.
Tas norāda uz bibliotēku.
Nu uz drošības dienestu.
Sporta centrs.
Domāju: varbūt mums uz šīm vietām jāaiziet.
Mēs, kam jārunā ar burvi, esam trīs, un ir trīs vietas. Ejam!
Domājat - kādā no šīm vietām atradīšu drosmi?
Jo man tiešām to vajag.
Šī noslēpumainā lieta dara mani nervozu.
Beigsim visu apspriest! Mums nav laika.
Kaut kur tepat ir ragana ar spārnotajiem pērtiķiem.
Kur ir manas smadzenes?
Olivers te bija vienmēr.
Arhīva telpā viņš praktiski dzīvoja.
Ļoti skumji.
Kāpēc tu man par viņu jautā?
Es par viņu gatavoju rakstu skolas avīzei.
Kad viņu redzējāt pēdējoreiz?
Šķiet, dažas dienas pirms viņa nāves.
Gribēja, lai rezervēju grāmatu. -Grāmatu?
Vai jums tā vēl ir?
Jā. Patiesībā tā vēl ir tepat.
Ātri nobildēšu.
"Gudrākie noziedznieki pasaulē".
Varbūt kādreiz izlasīšu.
Čārlij!
Es teicu, lai neko neaiztiec! -Ar ko tu runā?
Ar iedomu draugu.
Nāc! Iesim!
Jā, es pazinu Oliveru.
Strādāja vēlu un vienmēr zaudēja ieejas karti. Kāpēc prasi?
Es par viņu gatavoju interviju skolas avīzei.
Iedomājos, ka jūs kā apsargs varētu viņu pazīt.
Man viņš patika. Drošības ziņā gan viņam bija paranoja.
Nāca šurp bieži.
Es neiebildu. Vienmēr atnesa cienastu Kovbojam.
Pasteidzies! Te sirds nav. Tie lidojošie pērtiķi var būt jebkur.
Kā tas ir - viņam bija paranoja?
Viņš vienmēr jautāja par universitātes novērošanas kamerām.
Vairāk par vecajiem ierakstiem gan nerādīju.
Mēs tērējam laiku.
Ejam!
Tev viss kārtībā?
Jā. Ir labi. Paldies.
Man Olivers patika. Redzēju viņu ļoti bieži.
FITNESA CENTRS
Trenēju viņu lielajam kāpienam, ko viņš plānoja Ēģiptē.
Kaut kādā ģimenes ceļojumā.
Tas bija te.
Viņš tiešām progresēja,
bet pēkšņi pārstāja nākt.
Tiešām?
Es biju pārsteigta. Viņš kā apsēsts centās iegūt formu.
Nāca piecreiz nedēļā.
Būtu zinājusi par viņa sirds slimību,
nebūtu ļāvusi trenēties tik daudz.
Vai zināt, kāpēc viņš vairs nenāca?
Teica, ka ejot traki un viņam vairs neesot laika.
Tad teica: kad viņš būs pabeidzis to, pie kā strādā,
tas būs tik nozīmīgi, ka universitātei būs jānosauc ēka viņa vārdā.
Atvaino! -Paldies.
Ejam!
Ja atrisināsim šo lietu līdz 20.30,
es gribētu te iegriezties uz jogu.
Īpaši labi protu lauvas pozu.
Kāpēc lai eģiptologs lasītu par gudriem noziedzniekiem?
Vai interesētos par universitātes drošību?
Izklausās, ka viņš centies atrisināt kādu noziegumu.
Šis jums ir jānoskatās.
Tas burvis ir... Tas burvis prot tik satriecoši runāt.
Man nav ne jausmas, ko viņš saka, bet man patīk.
Lai vai ko, bet tas noteikti ir svarīgi.
Viņš trenerei teica, ka universitāte būs tādā sajūsmā,
ka viņa vārdā nosauks ēku.
Jā! Papildu monētas.
Dabūju papildu monētas.
Kāds tam visam sakars ar Oza zemes brīnumburvi vai šiem tēliem?
Nav ne jausmas.
Un kas ar to video?
Tur bija kaut kas par Daiļrunīgo zemnieku.
Mamma nesen to pieminēja.
Tas ir sens dokuments, ko viņa atdos muzejam Ēģiptē.
Tur jābūt kādai saiknei.
Ei, Semīr! Kur ir Dzelzs Meitene?
Viņa bija tepat.
Ko tu dari?
Atradu to virtuvē.
Jā, tas domāts katliem un pannām.
Re, ko esi sastrādājusi.
Ko? Tu iegāji dušā,
bet es nevaru nomazgāties?
Semīr!
Lūdzu, paej malā!
Iedomājos: tā kā Idrisam murgi vairs nerādās - pateicoties tev -,
varbūt rīt varat pasākt ko īpašu.
Jā. Varu aizvest viņu uz parku. Uzspēlēt futbolu.
Perfekti. Tu esi labs brālis.
Stāsta beigas, pareizi?
Nepareizi.
Kanenaps necieš klusu.
Viņš paziņo, ka zemes īpašnieka rīcība ir netaisna,
un tad 10 dienas...
Ko viņš mēģina mums pateikt?
Šai video noteikti ir kāda apslēpta doma.
Kaut kas slikts - kā "nepalīdzi lauvam"?
Ko tādu jau esmu piedzīvojis.
Bērnībā viens lauvēns migā pret mani bija ļoti nejauks.
Atslābsti! Tas nav par tevi.
Ei! Tikai skatos, kā iet. Vakariņām gandrīz nepieskāries.
Jā, man apsāpējies vēders.
Bet neuztraucies! Būs labi.
Tiešām? -Jā. Man tikai ir daudz mājasdarbu.
Nu labi. Nepaliec augšā pārāk ilgi!
Viņai taisnība. Vakariņās tu uzvedies dīvaini.
Varbūt tāpēc, ka man blakus sēdēja neredzams lauva.
Es tā nedomāju.
Vai tāpēc, ka tā sieviete apsūdzēja tevi zagšanā?
Tā, laiks beidzies.
Mana kārta.
Mūsu zemnieks teica patiesību - drosmīgi un daiļrunīgi -,
stājoties pretī netaisnīgumam.
Cik reižu tu to skatīsies? -Viņš ir burvis. Viņš ir gudrs.
Varbūt, ja viņā klausīšos, man izaugs smadzenes.
Un man patīk, kā viņš saka "daiļrunīgi". Ļoti smalki.
"Daiļrunīgi".
Tiešām, Čārlij? Zinu - tev skauž, ka man ir lielāka istaba, bet pieaudz!
Par ko tu runā?
Par manām drēbēm. Atradu ārā. Tu tās izmeti pa logu.
Ko? Es neizmetu.
Ja ne tu, kurš tad?
Nu ir vairāk vietas tavām burvju lietām. Vari nepateikties.
Ku-kū!
Tev taisnība, Sida. Tas bija stulbi.
Es atvainojos.
Drīksti manas drēbes izmazgāt.
Zinu, ka tikai centies palīdzēt, bet tā nebija prātīgākā doma.
Tā nav tava vaina, jo tev nav smadzeņu, un tā.
Ei, re!
Mani neinteresē. Izslēdz taču beidzot! -Bet es kaut ko redzu.
Tas vīriņš blakus tai smailajai lietai.
Tu domā šaha figūras?
Tieši tādu es redzēju bibliotēkā.
Trīs vietas, trīs šaha figūriņas.
Un, ja tā ir bibliotēkā, tad...
Putnubiedēkli!
Ņemu savus vārdus atpakaļ. Tu esi izcils!
Tiešām?
Šaha figūriņas? Kāds tām sakars ar manu sirdi?
Burvis darbojas noslēpumainos veidos.
Nu labi. Ejam!
Šovakar nevaru. Iesim rīt.
Vispār pagaidi! Rīt es nevaru iet.
Dzirdēji, ko teica tētis. Man jāpieskata brālis.
Tad ņem viņu līdzi!
Bērniem patīk pavadīt laiku ar vecāko, foršāko brāli.
Jā, bet... Es nezinu. -Tas nebūs ilgi.
Uz parku aiziesiet pēc tam. Nu taču! Visi - ieguvēji.
Laikam tā varētu.
Tu parunā ar bibliotekāru, es paņemšu figūriņu.
Ko?
Tu parunā ar bibliotekāru, es paņemšu figūriņu.
Ne jau tev jārunā klusi.
Labi. Tik pārjautāju: tu parunāsi ar bibliotekāru
un es paņemšu figūriņu?
Jā.
Šķiet, kad te biju, es aizmirsu šalli.
Drīkst apskatīties pie atrastajām mantām? -Nāc un skaties!
Šaha figūriņas nav?
Kaut kur te tai jābūt.
Vai tas suns skatās uz mani? Likās - mani redzi tikai tu ar draugiem.
Semīr! -Kovboj!
Ir labi.
Suns tevi neaiztiks. Ir labi.
Apsēdīsimies! Ir labi.
Viss kārtībā, Idris? Ir labi.
Ir labi.
Skatījāmies visur. Kur tu slēptu šaha figūru treniņzālē?
Es neslēptu.
Tur! Trenere teica, ka Olivers esot izmantojis kāpšanas sienu.
Varbūt viņš to noslēpa augšā.
Nu, lai veicas!
Pagaidi! Kur tu ej?
Tikai mazliet pastiepšos. Nemeklē pārāk cītīgi!
Tev jāuzkāpj augšā un jāpaskatās. -Kāpēc man?
Tāpēc, ka esi milzu lauva, ko neviens neredz. Trīs sekundēs būsi augšā.
Nē. Man bail no augstuma.
Labdien! Nez vai mani atceraties.
Atceros.
Jā. Sveiki vēlreiz!
Lai nu kā, gribēju lūgt, vai varat sameklēt man grāmatu.
Nosaukums?
Meitene ar lielajām, sarkanajām brillēm.
Es tādu nosaukumu neesmu dzirdējis, bet...
Čārlij, re! Es dabūju.
Aiziet! Ejam!
Ko, lūdzu?
Atvainojos. Nesteidzieties!
Paldies.
Atcerējos, ka man mājās tāda grāmata ir. Atvainojiet!
Suns gribēja man iekost. -Nē, tas gribēja iekost man.
Zinu, ka sabijies.
Varbūt arī suns sabijās un tāpēc ierējās.
Nāc, Idris! Iesim uz parku!
Semīr, tu nedrīksti vienkārši aiziet. Jāatrod figūriņa.
Es ļoti atvainojos par Kovboju.
Viņš nekad nerej.
Gribi iedot viņam gardumu? -Nē, paldies.
Parādīšu, cik viņš ir mīļš.
Redzi? Viņš nav tik slikts.
Semīr, re! Tā bija suņa gultā.
Nu protams. Viņš teica: "Olivers nesa sunim cienastu."
Ņem! Sēdi!
Ko tu dari?
Šahs un mats.
Paldies. -Piedodiet!
Tiešām nezinu, kas viņam uznācis.
Nija, es atvainojos.
Man vajadzēja kāpt tavā vietā.
Tā ir viņa.
Kas?
Sieviete, kas mani apvainoja zādzībā.
Nija, tā nav viņa.
Dabūjām!
Aizraujoši!
Vai tad nav aizraujoši?
Viss kārtībā, Nija? -Jā.
Labi.
Semīr?
Patiesībā es jūtos briesmīgi.
Brālim rādās šausmīgi murgi.
Tieši, kad jau kļuva labāk,
es paņēmu viņu līdzi šajā noslēpumā.
Nu viņš ir pārbijies no suņa.
Viņam jātiek tam pāri.
Neņem ļaunā, bet neizturies pret viņu kā pret bērnu!
Viņš ir bērns!
Nevajadzēja tevī klausīties.
Man tiešām jāiet.
Tagad? Mēs beidzot virzāmies uz priekšu.
Atvainojiet! Brālis ir pirmajā vietā.
Lai veicas! -Semīr, beidz!
Lai iet! Viņš ir noraizējies par brāli.
Negribu izklausīties kā bez sirds,
bet nu, kad figūriņas atrastas, vai tās nav jāaiznes burvim?
Varbūt tagad viņš beidzot atklāsies.
Un izpildīs vēlēšanās. Aiziet!
Būtu daudz vieglāk, ja Olivers būtu dzīvs.
Ko tagad?
Dižais un varenais burvi! Mums ir tavas šaha figūriņas.
Lūdzu, pasaki, ko darīt.
"Panāciet taisnīgumu".
Ko tas nozīmē?
Tas man atgādina 371. sektoru.
Mana mīļākā spēle.
Lomu spēle.
Nu labi.
Tajā ir jāveic uzdevumi un tiek iedoti priekšmeti - kā šis.
Ar to palīdzību var atvērt apslēptas durvis vai atklāt slepenas istabas
un tikt nākamajā līmenī. -Bet šī nav spēle.
Savā ziņā ir.
Lūk! Taisnīguma svari.
Bet tie nav līdzsvarā. Ak nē! Tie ir salauzti.
Redzi, tāpēc nedrīkst zaudēt modrību.
Varbūt tiem nav jābūt līdzsvarā.
Lai panāktu taisnīgumu, mums tie jālīdzsvaro.
Nija! Ģeniāli.
Super!
Kas tas ir? -Tā ir zibatmiņa.
Nu protams. Un ko tieši tā dara?
Es zinu, bet izstāstiet Putnubiedēklim!
Tā ir domāta datoram. Tajā ir faili.
Interesanti.
Bet kur ir burvis?
Zini, Putnubiedēkli, tas ir gudrākais, ko jebkad esi pateicis.
Ko tu dari? -Atdod!
Nē. Jūs mums melojat, un es gribu zināt patiesību.
Šis Olivers, kura kabinetā esam... Viņš ir miris.
Un viņas mums to nestāsta. -Nē! Burvis ir miris?
Pag, vai burvji var nomirt?
Viņš nav burvis. Viņas to izgudroja.
Es tam neticu. Jūs mūs nodevāt?
Kā jūs varējāt?
Jūs nesaprotat.
Lūdzu, iedod mums zibatmiņu, un mēs visu izskaidrosim.
Jūs to nedabūsiet.
Tu pieļauj milzīgu kļūdu.
Kļūdu pieļāvāt jūs.
Tulkojusi Inguna Puķīte