Snälla Plåtflickan, jag behöver USB-minnet.
Och jag vill ha sanningen.
Vill du ha tillbaka det?
Okej. Du får det när du har tagit oss till trollkarlen. Den riktiga.
Bra tänkt.
Det är att använda hjärnan.
Måste vi gräla? Jag klarar inte konflikter.
Okej. Vi tar er till trollkarlen.
Men jag måste kontakta honom.
Stanna här. Vi kommer tillbaka.
Vad gör du?
I filmen... -Det här är inte filmen.
Jag vet, men det spelar ingen roll just nu.
I filmen är trollkarlen en vanlig gubbe.
Han har inga riktiga krafter. -Och?
Vi lurar dem att tro att de pratar med trollkarlen.
Bra idé.
Men var hittar vi nån som kan låtsas vara trollkarlen?
Och Samir skjuter.
Bra räddning av Idris! Tjoho!
Vad är det nu, då?
Spökskrivaren
Vi behöver din hjälp. -Beklagar.
Plåtflickan tog Olivers USB-minne.
Vänta. Vilket USB-minne? -Lång historia.
Spöket skrev: "Skaffa rättvisa."
På Olivers skrivbord står rättvisans vågskål
och vi tog schackpjäser... -Charli.
Okej. Jag behöver inte berätta alla detaljer. Uppfattat.
Hursomhelst... Vill du hjälpa oss?
Samir, spela med mig.
Jag skulle vilja, men jag leker med min bror.
Han är viktigast.
Beklagar. Jag har inte tid.
Du kan skapa tid.
Vi hjälper dig med Idris och sysslorna.
Vad du än behöver.
Snällt av er, men varför skulle ni göra det?
För att vi behöver dig.
Hon har rätt. Vi tre är de enda som kan se bokkaraktärerna.
Oliver vill att vi jobbar som ett lag. Han valde oss av ett skäl.
Kom igen, Samir.
Det USB-minnet innehåller måste vara viktigt.
Vet ni ens att vi kan lita på spöket?
Skjut, Samir. Det börjar bli tråkigt.
Okej, kompis. Redo? Då kör vi!
Säkert Olivers sätt att säga: "Lita på mig."
Okej, Oliver. Jag är med. Vad är planen?
VILLAGE BOKHANDEL
Samir, du ska spela huvudrollen i en liten pjäs.
Vi behöver bara ett lugnt rum,
några lampor, några discokulor, Nias laptop och en mikrofon.
Vi behöver också en hjärna, ett hjärta
och nåt som liknar mod.
Testar.
MOD
Vad tycks? -Vad är det för modigt med hästtrofén?
Det kan vara en farlig sport.
Min syster hade så många, jag fick bara ta en.
Har du nån bättre idé? -Jag får det väl att funka.
Bra. Samir kan gömma sig bakom förhänget med min dator.
Vi behöver ett coolt sätt att överlämna sakerna.
Nåt dramatiskt.
Vi är nog redo.
Jag hämtar dem. Lycka till!
Välkomna. Jag är trollkarlen.
Jag kom för att få en hjärna, Ers Höghet.
Inte kung, trollkarl. -Ni ser? Jag behöver en hjärna.
Om det inte är för mycket begärt behöver jag mod.
Jag vet era behov. Jag är trollkarlen.
Jag vet allt.
Förlåt, jag menade inte att förolämpa er.
Typiskt. Nu har jag ställt till det. -Tystnad!
Era önskningar ska uppfyllas.
Lejonet, bär alltid med dig den här utmärkelsen för mod.
Den bekräftar att du är modig när fara hotar.
Det är väldigt modigt att rida på en häst.
Det är sant, särskilt om man är ett lejon.
Just det.
Fågelskrämman, här är en hjärna.
Tack.
Du stavade visst "hippocampus" fel.
Just det...
Det var min avsikt, att bevisa att du är smart.
Du märkte misstaget.
Och åt dig, Plåtflickan, ett alldeles eget hjärta.
Gillar du det?
Det är inte åt mig.
Jag behöver inget hjärta. Min vän gör det.
Men tack. Ska bli kul att ge henne det.
Jag kommer strax.
Vem är bakom förhänget?
Bara nån typ.
Nej. Det är Samir.
Vem är Samir?
Jag menar: Vem är Samir?
Okej. Nu vet ni sanningen.
Samir är trollkarlen, men berätta inte för nån.
Bra försök.
Nia, varför?
Ni förstår inte.
Vi försöker inte vara elaka. Men vi behöver USB-minnet.
Vet ni vad jag tror?
Ni samarbetar med häxan.
Vänta, vart tog hon vägen?
Plåtflickan! Vänta!
Vänta på vad? Fler lögner från er?
Hjälp!
Är ni nöjda nu?
Nej, självklart inte.
Vi måste rädda henne.
Okej. Inga fler lögner.
Trollkarlen finns inte.
Va?
Det är omöjligt.
Så jag måste vara rädd för min egen skugga hela livet?
Vi borde inte ha ljugit för er.
Det var fel.
Men tro oss, snälla. Vi vill hjälpa er.
Vi tror att USB-minnet innehåller info som hjälper er tillbaka till Oz
och löser mysteriet.
Så vad säger ni?
Vi måste samarbeta för att rädda Plåtflickan. Är ni med?
Vi har väl inget val.
Okej. Vad behöver ni?
Ni två kan väl gå till universitetet
och hålla utkik efter aporna?
Kanske tog de henne dit. -Visst. Värt att pröva.
Önska lycka till.
Vad ska vi göra, då?
Nåt vi borde ha gjort för länge sen.
Läsa boken.
Hon retade verkligen upp häxan.
Det här blir kul. Jag kan inte bärga mig. -Samma här.
Jag tänker inte bara stå här.
Dyk i och rosta om du vill.
Den ska jag skriva ner. Jättebra.
Jag har aldrig läst nåt så fort.
VÄGEN TILL TROLLKARLEN
Man kan inte sluta.
Den är jättebra.
Det vore roligare om jag inte behövde oroa mig för Plåtflickan.
Tänka sig. Plåtflickan har dolt saker för oss.
Vad menar du?
Plåtflickan och häxan var vänner
tills de hade ett jättegräl.
Vad gällde grälet?
Vet inte. Jag har inte hunnit dit.
Vi såg aporna!
Vi var vid...
Min rygg.
Universitetet?
Okej. Kom igen, Lejonet.
Exakt var såg ni aporna?
Där borta!
Simhallen.
Kanske tog häxan Plåtflickan till bassängen.
Men då rostar hon.
Just det. Kanske är det vad hon vill.
Kom.
Där är hon!
Ser man på.
Vad vill du?
Vad tror du?
Jag vill ge igen för det du gjorde mot mig.
Vad gjorde Plåtflickan mot häxan? -Vet inte. Jag läser än.
Jag? Det var du som började.
Du är ond. Gissa vad du behöver? Ett hjärta.
Det ska bli kul att kasta dig i vattnet och se dig rosta.
Gör det, du. Det här är ändå ditt fel.
Vad är hennes fel? Fort, Samir!
Det går fortare om ni slutar skrika!
Här kommer det.
I med henne!
Jag måste göra nåt. Jag måste vara modig.
Lejonet, du är en kung. Du är...
Hallå! Låt henne vara!
Den gyllene mössan! Det är så hon styr aporna.
Oj. Vi är fria. -Vilket eländigt jobb det var.
Ge tillbaka den. Du hamnar i vattnet.
Du med i så fall.
Häxan får inte heller bli blöt. Då smälter hon.
Se upp!
Det där var otroligt läskigt.
Nu har jag läst ut boken.
Jag vet vad det gäller.
Vad?
Tänk att allt berodde på en fest.
Vad hände?
Det var en stor fest vid Smaragdsjön,
och alla var bjudna utom jag, för du skickade ingen inbjudan.
Bara för att du smälter i vatten.
Hö, det är logiskt.
Så för att ge igen, förvandlade du henne till Plåtflickan?
Det är också logiskt.
Jag tänkte förvandla henne tillbaka,
men hon spred ut att jag var ond.
De började kalla mig "Elaka häxan från väst".
Folk tror ändå att jag är elak för att jag är en häxa,
och hon gjorde det värre.
Folk tror saker ogrundat.
Tro mig, jag vet.
Jag försökte inte såra dig. Jag sårade nog mig själv.
Jag borde ha bjudit dig till sjön.
Vi kunde ha suttit uppe på stranden.
Och att kalla dig "ond" var elakt gjort.
Liksom att göra dig till Plåtflickan.
Jag hanterade mina känslor illa.
Jag är ledsen.
Jag också.
Jag behöver nog inte träffa trollkarlen mer.
Var det ditt ärende? Att få ett hjärta åt häxan?
Om hon hade ett hjärta skulle hon inte vara så arg på mig mer, tänkte jag.
Jag är inte arg.
Det var nog det bästa trick jag sett.
Kan du möjligen lära mig det?
Plåtflickan klarar sig nog, men jag behöver en hjärna.
Du behöver ingen hjärna.
Du har en. Det har du alltid haft.
I så fall hade jag inte fått alla att gå fel, ut på vallmofältet.
Det där var mitt fel.
Skulden var min, inte hans.
Vad menar du?
Jag hade länge hört om farorna med vallmofält,
men när vägen delade sig gick andra vägen över en hög kulle.
Och du är höjdrädd.
Så jag sa inget,
och när Fågelskrämman föreslog vallmofältet höll jag med.
Därför ville jag träffa trollkarlen, för att få mod.
Du behöver inte mod, Lejonet.
Se vad du gjorde.
Ja, du räddade mig där uppe. Det var jättemodigt.
Och det krävdes mod för att erkänna det där med vallmofältet.
Så ni menar att jag redan är modig?
Förstår ni inte?
Ni behöver inte trollkarlen.
Ja. Fågelskrämman, man kan vara smart på många sätt.
Du är väldigt observant.
Du ser saker andra inte ser,
som schackpjäsen i videon som gav oss ledtråden.
När man står hela dagarna och skrämmer kråkor, ser man saker.
Plåtflickan? -Säg Melanie. Det är mitt namn.
Melanie, du har uppenbarligen ett stort hjärta.
Du gjorde allt för att du saknade din vän.
Och...
Varsågod.
Fast jag vet inte vad det är till, om inte för trollkarlen.
Samma här, men vi ska ta reda på det. -Ja.
Så, vad händer nu?
Ni ska återvända till Oz.
Hur bär vi oss åt?
Aporna kan ta med Fågelskrämman och Lejonet.
Melanie kan åka med mig. Så får vi tid att prata.
Tack. -Vi lär sakna dig.
Charli. -Jag kommer sakna dig.
Nia, minns att det krävs mod att öppna sig
och dela sina känslor, men det är värt det.
Jag mår mycket bättre sen jag berättade om vallmofältet.
Tala med din mamma.
Tack, Lejonet.
Hej då. -Hej då.
Hej då.
Vart tog de vägen?
De försvann in i boken igen.
Fråga mig inte hur, men de är borta.
Vi lyckades.
Helt ofattbart.
Vi är inte klara än.
Just det.
Allt eller inget.
Bokstavligen inget.
Den vältaliga bonden. Artefakten som mamma ska skicka till Egypten.
Den var med i videon som Oliver skickade.
Vilket språk är det?
Troligen hieroglyfer, som i forna Egypten.
Logiskt. Oliver var egyptolog,
och tydligen lite paranoid.
Han gömde schackpjäser runtom i skolan
och skrev på ett språk som nästan ingen kan läsa,
så han ville inte att infon skulle hamna i fel händer.
Ja, men varför?
Ingen aning.
Jag tar några bilder, så vi kan studera det hemma.
Men vi måste försöka översätta skriften.
En bok om att översätta hieroglyfer.
Det duger. Jag börjar ikväll.
Tydligen har mysteriet nåt med Den vältaliga bonden att göra.
Och om vi löser mysteriet, skaffar vi rättvisa då?
Mamma?
Jag måste berätta en sak.
Vad är det?
Mår du bra?
Nej.
Jag sa att jag hjälpte en vän lasta ur bilen
men hon trodde mig inte och ringde polisen.
Vet inte vad som hänt om Charlis pappa inte kommit.
Så ledsen att du måste utstå det där.
Tack för att du berättar.
Jag sa inget förut, för jag fick ju inte ta T-banan.
Vi talar om det sen.
Jag är inte arg på dig.
Men jag är arg på kvinnan.
Jag vet att det finns rasister.
Du har berättat om det och så,
men...
Det har aldrig hänt mig,
inte så här.
Jag vet hur hemskt det känns.
Och jag kan inte ljuga och säga att det aldrig händer igen.
Det finns folk som dömer en
på grund av ens hudfärg.
Jag borde ha sagt ifrån...
...eller skrikit åt henne
eller ropat på hjälp, men...
Jag var förlamad.
Lyssna på mig.
Du har inte gjort nåt fel. Okej?
Du har ingen anledning att känna skuld.
Kvinnan dömde dig i samma stund hon såg att du var svart.
Vad ska jag göra nu?
För att det inte ska hända igen?
Det är svårt.
Rasism har funnits sen innan vårt land grundades.
Men det är modiga unga människor som du som har lett kampen mot den.
Fortsätt vara dig själv, Nia.
Du är smart och klok
och en bra människa.
Du kommer att göra världen bättre.
Jag älskar dig.
Tack, mamma.
Varsågod.
Ursäkta igen.
Tack. Det är inte lätt att ha mig här, jag vet.
Du har väntat länge på rummet.
Jag får vänta ett tag till, bara.
Men det var några bra månader.
Visa mig ett av dina trick.
Säkert?
Okej, men jag har inte förberett nåt.
Den var bra.
Varför skrattar du? Det var bra.
Okej, jag ger mig.
Nu ska jag förbluffa dig, jag lovar. Här har jag myntet,
men jag kan få det att försvinna.
Det var bara en dröm. Jag är här.
Den vältaliga bonden
BESÖK DEN VÄLTALIGA BONDEN
Helt otroligt.
Tänk om du har fel? Hur förklarar vi det här?
Hoppas att jag inte har fel.
Den är borta.
Ursäkta, var är Den vältaliga bonden? Den är jämt här.
Den ska återlämnas till Kairo.
Idag? -Den packas ner just nu.
Lugn. Det är min mamma.
Nia? Vad gör du här? -Hej, Nia.
Ni är barnen från Olivers kontor, va?
Unga arkeologer?
Tillhör du en arkeologiklubb?
Ja, mamma. Du måste avbryta det här.
Vi måste se Den vältaliga bonden.
Nu är du intresserad? Jag har pratat om den i månader.
Snälla. Ni måste avbryta.
Ursäkta? -Nia? Vad pågår?
Vi har information om Den vältaliga bonden.
Lyssna, bara.
Samir.
Här är två foton.
Ett är fotot av Den vältaliga bonden,
från universitetets webbsida.
Det andra är ett foto av boken
taget mer nyligen i biblioteket.
Som ni ser,
är de inte likadana.
Jag förstår inte.
Vad menar du?
Det här låter väl galet, men det där exemplaret är en förfalskning.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson