„SESAME WORKSHOP“ PRISTATO
Šito negali būti.
„Iškalbingojo Valstiečio“ autentiškumas patvirtintas prieš pusmetį.
Prieš siųsdama jį į Kairą norėjau, kad viskas būtų tvarkoje,
bet akivaizdu, kad taip nėra, Todai.
Nežinau, ką pasakyti, bet vaikai - teisūs.
Tai - klastotė.
Kaip tai galėjo nutikti? Kaip?
Mama, viskas gerai?
Ne. Tai - neįkainojamas didžiulės istorinės svarbos artefaktas.
O dabar jis tiesiog dingo?
Prašau, paaiškink dar kartą, kaip tu supratai.
Nuo pradžios.
Gerai.
Jaunųjų antropologų būrelis uždavė atlikti užduotį.
Archeologų.
Jaunųjų archeologų.
Žinoma. Lankau daug būrelių, tad kartais susipainioju.
Tai va, aną dieną Samiras apžiūrinėjo „Iškalbingąjį Valstietį“
ir padarė kelias nuotraukas.
Taip. Pastebėjau, kad nuotrauka bibliotekos tinklalapyje
skiriasi nuo tų, kurias padariau aš.
Žiūrėkit, originalusis „Iškalbingasis Valstietis“ čia įplyšęs.
O čia - ne. Vadinasi, tai - klastotė.
Prisiminiau, kad sakei,
jog „Iškalbingasis Valstietis“ bus grąžintas į Egiptą,
todėl paskubėjom jus įspėti.
Teisingai padarėte. Labai teisingai. Ačiū jums.
Ką darysim? - Kreipsimės į policiją.
Ne, neskubėkim. Pirma pasiaiškinkim patys.
Jei ši žinia pasklis, neatsiginsim nuo žiniasklaidos.
Tu teisi. Kreipsiuos į valdybą, kad ši pasamdytų privatų detektyvą.
Labai gerai.
Ačiū, vaikai. Toliau mes patys.
Pasimatysim namie, širdele.
Liko daugybė neatsakytų klausimų.
Kas pavogė „Iškalbingąjį Valstietį“? Ir kaip?
Ir kodėl?
Ką sako hieroglifai, kuriuos radom Oliverio kabinete?
Vis dar verčiu juos.
Tikiuosi, tas detektyvas viską išsiaiškins.
Nes aš neįsivaizduoju, kaip iš čia galima ką nors pavogti.
Tą galėtų padaryt tik magas.
Kur aš?
Atsiprašau.
Na, skambinau jai praėjusią savaitę...
Sveiki.
Kas čia vyksta?
Jūs kaip norit, bet aš manau, kad tai - dar ne pabaiga.
Vaiduoklio žinutės
Regis, Oliveris išleido dar vieną personažą.
Taip. Ir tik mes jį matom ir girdim. Kaip ir „Ozo šalies burtininko“ atveju.
Bet aš nežinau, iš kokios jis knygos.
Jis išleidinės personažus iš knygos visą likusį gyvenimą?
Senatvėje to nenorėčiau.
Klausykit, noriu ramios senatvės,
kad nereikėtų bijoti, jog bet kurią minutę gali pasirodyt Pepė Ilgakojinė.
Verčiau galvokim apie tai, kas vyksta dabar.
Sveiki? Sveiki. Kas...
Juk negalim sakyti jam tiesos, ar ne?
Jokiu būdu.
Gal žinot, kur vyksta spaudos konferencija?
Kas?
Na, didžiulė patalpa su krūva žurnalistų.
Su mano prodiuseriais, asistentais ir rėmėjais.
Ar čia - Majamio konferencijų centras?
Ne.
O, ne.
Kur Leo Stebukladarys?
Kas jis toks?
Aš.
Kalbi apie save trečiu asmeniu?
Leo taip daro. Tai - mano firminis ženklas.
Prašau, pasakykit, kur aš.
Sveikinu. Tu teleportavaisi iš kito matmens,
suprantu, tai - keista, bet kartais...
Yra toks vaiduoklis Oliveris.
Manome, kad jis išleidžia iš knygų personažus,
jog šie padėtų įminti paslaptį dėl pavogto egiptietiško rankraščio.
Panašu, kad esi vienas iš jų,
tik nežinome, iš kokios knygos iššokai.
Juk žadėjom, kad nesakysim jam tiesos.
Ir tiesa, ir melas skamba vienodai absurdiškai.
Nuostabu.
Tikrai?
Suprantate, esu labai garsus Majamio magas.
Patekau čia tiesiai iš spaudos konferencijos.
„Miami Herald“ žurnalistas man pasakė:
„Leo Stebukladary, jau seniai žadate
parodyti neįtikėtiną triuką, kokio dar niekas nėra matęs.“
Aš pasimečiau.
Aplink spragsėjo fotoaparatai.
Tačiau tiesa yra ta, kad neturiu aš jokio ypatingo triuko.
Nežinau, ką daryti, ir jaučiuosi pasimetęs.
Manęs niekaip neaplanko vepa.
Kas yra „vepa“?
Kai žmonės sako vepa,
jie taip išreiškia susižavėjimą, nuostabą, netikėtumą.
Bet kai Leo sako vepa, tai yra jo gyvenimo kredo.
Nuolatinis jaudulys. Nesibaigiantys atradimai.
Jis yra pagrindinis visų mano prekių, kurios parduodamos 25 šalyse, šūkis.
Jei padėsiu jums išnarplioti paslaptį, gal mane aplankys vepa?
Ir tavęs nė kiek nejaudina tai, kad esi išgalvotas personažas?
Jei Leo nėra realus jūsų pasaulyje,
iš kur žinot, kad esat realūs Leo pasaulyje?
Gal jūs patys esat išgalvoti personažai.
Kaip Leo mėgsta sakyti:
„Jei nori suvokti bendrą vaizdą,
pažvelk į viską kitu kampu.“
KAIMELIO KNYGOS
Turbūt ieškote šitos.
„LEO STEBUKLADARYS“ PABLAS KARTAJA
Ji apie jauną magą, kuris laimi konkursą
ir išgarsėja Majamyje.
Ne. Visame pasaulyje.
Šlovė susuka jam galvą,
jis ima visiems brukti savo kredo „vepa“ -
ispanišką žodį, kurį vartoja visai netinkamai.
Tai tik jos nuomonė, aišku?
Labai įdomi knyga. Tau tikrai patiks.
Įkalbėjot. Norėčiau ją nusipirkti.
Skolinu. Perskaitęs galėsi grąžinti.
Mes kartais skoliname knygas.
Tokia šeimos tradicija. Smagaus skaitymo.
Ačiū.
Tušti puslapiai, kaip ir aną kartą.
Pablo Kartajos „Leo Stebukladarys“. Šįkart visi turėsim ją perskaityti.
Teisingai. Jei joje yra nenormali ragana, verčiau žinoti iš anksto.
Sveikučiai.
Sveiki. - Labas, Samirai.
Skaičiau Idrisui knygą. Jau beveik baigėme.
Čia mano draugės - Čarlė ir Nija.
Malonu susipažinti.
Samirai, paklausyk. Šį šeštadienį
pas mus svečiuosis viena šeima iš mano kaimo.
Jie ką tik persikėlė į JAV, parodykim jiems, kad čia visi laukiami.
Mes Amerikoje gyvenam jau dvejus metus ir turim jiems ką papasakoti.
Gerai. Bus smagu.
Noriu tavęs kai ko paprašyti.
Nupirk kepyklėlėje manų pyragą, gerai?
Tai jų mėgstamiausias desertas.
Žinoma, būtinai.
Ačiū. Ateikit ir jūs į svečius.
Jei nesat ragavusios manų pyrago, nežinot, kas yra dieviškas skonis.
Mano kuklia nuomone, skanesnio pyrago nerasite visoje Žemėje.
Mes ateisim. - Būtinai ateisim.
Pala...
Eime.
Tai rytoj susitinkam archyve ir pabandom išsiaiškinti,
kaip buvo pavogtas „Iškalbingasis Valstietis“?
Galime jį vadinti tiesiog IV?
„Iškalbingasis Valstietis“ - labai jau ilgas pavadinimas.
„Iškalbingasis Valstietis“, „Iškalbingasis Valstietis“. Matot? Sunku.
IV tai IV.
Na, ką pasakysi?
Neblogai.
Neblogai? Tai geriausias mano fokusas.
Na, monetos kraštelis akimirkai pasimatė kairėje rankoje ir...
Ne. Nepradėk.
Nenukabink nosies. Žiūrim, ką čia turim.
Taip, turi viską, nuo ko kažkada pradėjau ir aš,
bet tau trūksta...
Viskas gerai?
Lygiai tokią pat burtų lazdelę turėjo mano draugė Amanda iš La Vistos.
Pala, maniau, kad tu iš Majamio.
Dabar gyvenu Majamyje, bet užaugau La Vistoje.
Mažame miestelyje Floridos pakrantėje.
Mudu su Amanda rodydavome fokusus paplūdimyje.
Pagrindiniai mūsų žiūrovai buvo senukai, kurie žaisdavo domino,
bet buvo smagu.
Amanda sakydavo, kad žmonių šypsenos - geriausias atlygis.
Negali būti.
Būtent dėl jų ir aš rodau fokusus.
Majamyje vyko atranka į TV šou „Koks tavo talentas?“,
bet ji atsisakė dalyvauti.
Sudalyvavau vienas.
Laimėjau konkursą, ir nuo tada viskas pasikeitė.
Dabar aš - Leo Stebukladarys.
Na, jau vėlu. Kas man paklos lovą?
Galiu pasiūlyt tik sofą rūsyje.
Tiek to.
Buenas noches.
Vakar per vakarienę mama pasakė, kad Universiteto valdyba pasamdė
privatų detektyvą, kuris gali pareikalaut, kad uždarytų archyvą.
Jei taip, mums reikia paskubėti.
Tada pirmyn.
Tu rimtai?
Tai mano firminis ženklas.
Ar ne per daug tų firminių ženklų?
IŠKALBINGASIS VALSTIETIS
Galima buvo sugadinti spyną ir išimti IV, bet žiūrėkit,
apsaugos kameros būtų užfiksavusios.
Dar reikia išsiaiškinti.
Vaikštinėkit pamažu perimetru
ir nesustokit, kol aš grįšiu.
Klausykit, ar kas nors perskaitė knygą iki galo?
Man ji labai patiko. - Ir man.
Man patiko, kai jis atvyksta į Majamį... - Aš dar nebaigiau. Nesugadinkit malonumo.
Vepa.
Apsaugos kameros nefiksuoja nuo čia iki čia.
Akloji zona.
Bet IV buvo ne aklojoje zonoje. Nieko nesuprantu.
Ir aš.
Kol kas. Bet net pats nereikšmingiausias faktas gali būti naudingas.
Tuo tarpu
mums reikia reikšmingo fakto - kaip jie galėjo išimti IV iš stiklinio gaubto?
Žiūrėkit. Jis nori kažką pažiūrėti.
Perfecto.
Dabar stebime.
Ten apsaugos kamerų nėra.
Galima paprašyti, kad išduotų „Iškalbingąjį Valstietį“,
ir apžiūrinėti jį specialiojoje saugykloje,
bet bibliotekininkė nesitraukia nė per žingsnį.
Nebent kas nors nukreiptų jos dėmesį.
Būtent. Kažkas galėjo nukreipti bibliotekininkės dėmesį.
Bibliotekininkės dėmesys nukreiptas, ir atsiranda puiki galimybė.
Tą akimirką jie galėjo pakeisti originalą klastote.
Teisingai. Nusikaltėliai galėjo įsinešti klastotę
portfelyje ar krepšyje.
Ir kol nebuvo bibliotekininkės, sukeisti juos vietomis. Viskas paprasta.
Dabar nusikaltėliai gali džiaugtis žiūrėdami,
kaip „Iškalbingojo Valstiečio“ klastotė grąžinama į stiklinį gaubtą.
Viskas tvarkoje. - Ačiū.
Tada nusikaltėlis ramiai sau išeina.
Su „Iškalbingojo Valstiečio“ originalu, paslėptu portfelyje.
Štai ir išsiaiškinome.
Atsiprašau. Turiu patikrinti jūsų portfelį.
Išimčių niekam nedarome.
Ačiū.
Teorija žlugo.
Bibliotekininkė tikrina išeinančiųjų krepšius.
Ne viskas jau taip blogai. Taip paprastai tokio galvosūkio neišspręsi.
Kaip sako mano abuela: „Tengan fe.“ Nepraraskime vilties.
Vaiduoklio darbas?
Susipažink su Oliveriu.
„Sarkofagas“?
Karstas, kuriuose laidodavo mumijas?
Bėgam!
Ką tas vaiduoklis sau galvoja?
Galėtų būt komunikabilesnis.
Pabandykim pasibelsti.
Ir ką pasakysim? Paprašysim, kad parodytų karstą antrame aukšte?
Ne. Galim pasakyti, kad ieškome retų senienų.
Arba kad vaikystėje gyvenome šiame name
ir labai norėtume pamatyti, kaip atrodo mūsų senasis kambarys.
Arba esam nekilnojamojo turto agentai... - Gal tik pastovėkim ir pastebėkim.
Sutinku. Stebėjimas yra naudingas dalykas.
Be to, kad Samirui reikia į kepyklėlę,
vis viena neturime ką daryti.
Kas? - Visai pamiršau.
Man reikia pas seserį į studentų miestelį.
Susitarėm, kad padėsime tėvams dažyti.
Nepykit, turiu bėgti. Praneškit, kaip seksis.
Ačiū už pagalbą.
Pagaliau - tyla ir ramybė.
Aš myliu Čarlę,
bet pavargstu klausytis jos minčių lietaus.
Jai reikėtų apsispręsti ir pasakyti geriausią.
Ji galvoja kitaip.
Na, tai truputėlį erzina.
Niekas iš mūsų nėra tobulas.
Pavyzdžiui, tu turi įprotį
priimti sprendimus už mus visus.
Pavyzdžiui, pasakei Leo, kad jis - iš knygos, nors buvom susitarę to nedaryt.
Galbūt ją tai irgi erzina.
Tiesos bomba.
Atsiprašau, sutinku su tavim.
Tiesiog Oliveris išsirinko mus ne šiaip sau.
Tad turime veikti draugiškai.
Gerai.
Tau patiks. - Gerai.
Taip. - Eime.
Buvom nuėję pas kelis...
Tikriausiai eina į karatė treniruotę.
Nuėję ten išsiskirsim.
Aš paseksiu mamą, o tu - vaiką.
Reikia sužinot, kaip galėtume patekti į namą.
Kaip aš prie jo prieisiu, jei jis treniruosis karatė?
Ką nors sugalvosim.
PIRMOJI PAMOKA - NEMOKAMA
KVIEČIAMI VISI - SUAUGUSIEJI, VAIKAI IR ŠEIMOS!
Vienas, du, trys, keturi. Kvėpuojam.
Taip, labai gerai.
Gražūs judesiukai.
Ačiū.
Kai suskaičiuosiu iki trijų.
Nespoksok taip į jį. Keistai atrodo. Atsipalaiduok.
Jei tik galėčiau.
Paklausyk, apie ką ji kalba.
Negaliu arčiau prieiti.
Treisi, truputį aukščiau.
Koks čia pastatas?
Gudobelės klubas. Į jį patenka tik geriausi ir protingiausi.
Kai į studentų miestelį atvyksta
garsūs politikai, aktoriai ar mokslininkai,
jie čia visada pietauja su klubo nariais.
Užmegzti ryšiai padeda susirasti praktiką, darbą ir taip toliau.
Kaip į tą klubą įstoti? - Tave turi pakviesti.
Per metus į jį pakviečia tik dešimt ar 15 naujų narių.
Tave tikrai į jį pakvies.
Vidurinėje buvai protingiausia mokinė.
O čia - tik vidutiniokė.
Jei atvirai, nemaniau, kad čia bus taip sunku susirasti draugų.
Sidnė, jei neklystu?
Kartu miname dviračius treniruoklius.
Taip. Keista, kad pažinai, nors nesu apsipylusi prakaitu.
Aš - Amber.
O čia - Liamas, Stefani ir Benas.
Sveiki.
Mano sesuo Čarlė.
Jūs dažot namą?
Mano tėvai turi dažymo verslą.
Kartais jiems padedame, kai reikia ką nors nudažyt, pavyzdžiui, Gudobelės klubą.
Geras.
Sveiki, p. Boidai. Malonus jus matyti.
Eiveris.
Smagu čia sugrįžti.
Na, mums jau metas.
Buvo malonu pasimatyt. Susitiksim sporto salėje.
Iki. - Iki.
Na štai, ir susidraugavai.
Netrukus ir tu čia pietausi.
Patikėsiu tavo žodžiu.
Gerai, Todai. Truputį aukščiau. Labai gerai.
Ten buvo per karšta, tai aš...
Štai taip.
Aš - Samiras. Kuo tu vardu?
Tu rimtai?
Ačiū. Viso.
Rytoj - jos sūnaus gimtadienio vakarėlis.
Mums reikia patekt į vakarėlį. - Neskubėk taip.
Mama užsakė gyvojo kampelio pasirodymą,
bet netyčia susidubliavus užsakymams, rytoj jie negalės atvykti.
Taip kad vakarėlio gali ir nebūti.
Tave aplankė vepa? - Taip.
Atsiprašau. Netyčia nugirdau,
kad rytoj - jūsų sūnaus gimtadienio vakarėlis,
bet pramogą teko atšaukti. - Taip, tiesa.
Pažįstu vieną magę.
Ką padarei?
Čarle, taip mes pateksim į namą.
Kol tu rodysi fokusus, mes pabandysim rasti sarkofagą.
Visiškas košmaras.
Turiu tik dieną pasiruošti. Kodėl pirma nepasitarei su manim?
Apsispręst teko akimirksniu.
Be to, turime profesionalą, kuris padės tau pasiruošti.
Tu nieko nesupranti, Nija.
Aš moku tik tris fokusus, kuriuos galiu parodyti. Tik tris.
Moku pradanginti monetą, ištraukti iš burnos kaspiną
ir paslėpti rankovėje kelias kortas. Viskas.
Rankovė! Paminėjai rankovę?
Rankovė.
Nija, paprašyk bibliotekininkės, kad ji tau duotų pažiūrėti du daiktus.
Šį pirmąjį „Grafo Montekristo“ leidimą
ir šį paveikslą su pelikanu.
Kodėl?
Supratau, kaip nusikaltėliai išnešė „Iškalbingąjį Valstietį“
iš specialiosios saugyklos.
Ir tuojau jums pademonstruosiu jų šėtonišką planą.
Tai buvo labai paprasta.
Mūsų gudrusis vagis paprašė parodyti du daiktus.
Taip?
Norėčiau pažiūrėt „Iškalbingąjį Valstietį“ ir tą paveikslą su pelikanu.
Norėčiau pažiūrėti knygą „Grafas Montekristas“
ir tą paveikslą su pelikanu.
Vagis pateikė asmens dokumentą.
VIKFORDO UNIVERSITETAS N. I. ABARNS
Mano mama čia dirba.
Pasirašė žurnale.
Daiktai buvo atnešti į saugyklą.
Ten, noriu jums priminti, nėra apsaugos kamerų.
Antrasis nusikaltėlis atitraukė bibliotekininkės dėmesį.
Atsiprašau. Tuojau grįšiu.
Atsiprašau.
Jau kelintą kartą.
Ir, štai, lemiama akimirka.
Kol nebuvo bibliotekininkės,
vagis paslėpė „Iškalbingąjį Valstietį“ paveiksle su pelikanu
ir pakeitė jį klastote,
prieš pat sugrįžtant bibliotekininkei, kuri nepastebėjo nieko įtartino.
Atsiprašau.
Aš pažiūrėjau. Ačiū.
Ačiū.
Tada bibliotekininkė užrakino „Iškalbingojo Valstiečio“ klastotę
stikliniame gaubte
ir pakabino ant sienos paveikslą su „Iškalbinguoju Valstiečiu“ viduje.
Štai kaip veikė nusikaltėlis.
Nuostabu.
Jei čia nebūtų biblioteka, su džiaugsmu papločiau.
Kai Čarlė pasakė „rankovė“,
supratau, kad pagrindinė rankų miklumo sąlyga yra gera rankovė kortai paslėpti.
Pagalvojau, kad vagišiui reikėjo rankovės, į kurią galėtų paslėpti artefaktą.
Ir, štai.
Pala.
Visa tai labai gerai, bet...
dabar žinome tik tai, kaip IV buvo išneštas iš saugyklos.
O kaip jį išėmė iš paveikslo?
Geras klausimas.
Na, gal atsakymą rasime sarkofage per gimtadienio vakarėlį.
Juk ne veltui Oliveris norėjo, kad jį rastume.
Kai nebežinojome, ką daryti, atsiuntė mums užuominą.
Sutinku.
Tai, ką jame rasime, gali būt, kad mumiją, kažkaip padės mums išnarplioti paslaptį.
...kitos išeities nėra. Esam priversti jį uždaryti.
Atsiprašome už nepatogumus, bet archyvas uždaromas.
Sekite pranešimus Universiteto tinklalapyje.
Ten turbūt ta detektyvė, kurią pasamdė Universitetas.
Ką darysim toliau?
Reikia pažvelgti į viską kitu kampu.
Gal užkandam? - Puikus kampas.
Noriu nuslopinti alkį, bet nenoriu numušt apetito prieš vakarienę.
Pala. Teisingai. Saulėgrąžos.
Minutėlę.
Aš? - Taip. Parodyk, ką turi kuprinėje.
Kodėl?
Kodėl netikrinat mano kuprinės? Ar jų?
Rodyk.
Patenkintas?
Einam. Daugiau nekelsiu čia kojos.
Ir aš.
Kaip tu?
Kaip tada, kai moteris apkaltino mane vagyste tik todėl, kad esu juodaodė.
Jis nė nebandė slėpti savo rasizmo.
Gal pasakom jam ką nors?
Leo nenaudoja triukų kerštui.
Bet šįkart galiu padaryti išimtį.
Ne. Nereikia jokių neramumų. Sunku tuo patikėti.
Net ir mano pasaulyje taip yra. Kad ir koks esu populiarus,
yra žmonių, kurie žiūri į mane iš aukšto vien todėl, kad per šou kalbu ispaniškai.
Kai tik atvykome į Ameriką, vienas žmogus gatvėje ėmė ant mūsų šaukti.
Sakė, kad čia mūsų niekas nelaukia,
kad nešdintumės ten, iš kur atvykome.
„Pardavėjas pasakė, kad esu panašus į banditą.“
„Jis neslėpė savo rasistinių pažiūrų.“
„Saugokitės pardavėjo rasisto.“
Boikotas.
MONTGOMERIO AUTOBUSŲ BOIKOTAS
ANTIKARINĖ DEMONSTRACIJA UŽ DARBĄ IR LAISVĘ
BOIKOTAS PRIEŠ APARTHEIDĄ NIUJORKO MOKYKLOS BOIKOTAS
TAIKA!
MARŠAS UŽ DARBĄ VISIEMS!
REIKALAUJAME PADORAUS BŪSTO BALSAVIMO TEISIŲ
LOTUSAS
Lotusas. Ką jis turėtų reikšti?
Kur manų pyragas?
Atsiprašau. Laiku nespėjau į kepyklėlę,
tad nuėjau kitur ir nupirkau baklavos.
Juk tu mėgsti baklavą.
Manų pyragas - labai ypatingas tai šeimai, supranti?
Jie čia atvyko kaip ir mes - iš Sirijos per Turkiją.
Kelionė nebuvo lengva, ar ne?
Ne, nebuvo.
Tad supranti, kad jie jaučiasi pasimetę, kaip kažkada jautėmės mes.
Todėl pasistenkime padaryti viską,
kad rytoj jie pasijustų lyg namie, gerai?
Gerai. Nepyk. Aš viską supratau.
Rytoj nupirksiu manų pyragą.
Gerai. Sutarėm.
Nespausk taip stipriai kortų ir stebėk nykštį, girdi?
Lėtai. Ramiai. Geriau, kad neiškristų.
Ačiū, kad pasakei.
Truputėlį... - Neišlaikysiu.
Gerai.
Gerai, bet truputį greičiau.
Gerai. Kraštelis pasimatė delne,
bet tęsk toliau.
Šita korta? - Ne šita.
Ramiai. Pamažu. Štai taip. Nuostabu.
Būgnų dvejukė? - Excelente.
Gerai. Pamažu.
Tadam! - Labai gerai. Vepa.
Tikrai taip manai? Nes aš jaučiuosi kaip mėgėja.
Čarle, drąsiau. Aš pradėjau lygiai taip pat.
Kartą mes su Amanda rodėme paplūdimyje fokusus,
ir, kaip visada, niekas į mus nekreipė dėmesio.
Tada prie mūsų priėjo abuelita
ir paprašė, kad pasirodytume per jos anūkės 15-ąjį gimtadienį.
Turėjom tik vieną dieną pasiruošti.
Ir kaip praėjo pasirodymas?
Ne taip gerai, kaip norėjome. - Nuraminai.
Bet pakankamai gerai, kad padarytų įspūdį susirinkusiems svečiams.
Netrukus ėmė plaukti užsakymai. Esi teisingame kelyje.
Gracias.
SU GIMTADIENIU, ITANAI
Užeikite. Kiek daug daiktų.
Kaip gerai, kad taip greitai pavyko jus surasti.
Itanas labai apsidžiaugs.
Ačiū, kad pasikvietėt. Kur mano... asistentai...
Kur galėtų įsikurti mano asistentai?
Štai čia.
Mama?
Atleiskite. Minutėlę.
SU GIMTADIENIU
Čarle, kas tau? Lyg klajotum padebesiais.
Žiūrėkit.
Oliveris. - Vaiduoklis?
Gal nereikėjo mums tos šventės.
Itanai. Po visko, ką šį mėnesį teko ištverti,
šventė mums tikrai bus ne pro šalį.
Aš ilgiuosi dėdės Oliverio.
Dėdės Oliverio?
Išvertė Laima Banionienė