Oerhört märkligt.
Boken äkthetsförklarades för ett halvår sen,
så allt var i ordning när den sändes till Kairo,
men allt är visst inte i ordning, Todd.
Jag förstår inte, men barnen har rätt.
Den är en förfalskning.
Men hur? Varför?
Mamma, är du okej?
Nej. Den är en ovärderlig artefakt av stor historisk betydelse.
Och nu är den borta?
Berätta igen hur ni kom på det här.
Från början.
Ja.
Jag gjorde ett arbete för Unga antro...
Arkeologer.
Unga arkeologer.
Visst ja. Jag blandar ihop olika klubbar.
Samir var här och tittade på boken nyligen,
och tog foton.
Ja. Jag såg att fotot på bibliotekets webbsida
inte var samma som fotona jag tog.
Originalet av Den vältaliga bonden har en reva här.
Men inte den här versionen. Det är en förfalskning.
Och du sa ju att
Den vältalige bonden skulle återlämnas till Egypten,
så vi berättade genast.
Ni gjorde rätt. Allihop. Tack.
Vad ska vi göra? -Ringa polisen.
Inte än. Vi bör sköta det internt.
För att undvika massmediacirkus.
Sant. Jag ber styrelsen att anlita en privatdetektiv.
Bra.
Tack, barn. Vi sköter resten.
Vi ses hemma, vännen.
Men många frågor återstår.
Vem stal Den vältalige bonden? Och hur?
Och varför?
Och hieroglyferna i Olivers kontor?
Jag översätter än.
Hoppas detektiven är skicklig.
För jag fattar inte hur nån fick ut boken härifrån.
Ja. Det krävs en magiker för det.
Var är jag?
Ursäkta mig.
Jag ringde nyligen...
Hallå?
Vad pågår?
Jag gissar att det här inte är över.
Spökskrivaren
Oliver har nog släppt ut en karaktär till.
Ja. Bara vi ser och hör honom. Som med Trollkarlen från Oz.
Jag känner inte till den här.
Kommer han bara att fortsätta spotta ut bokkaraktärer?
Hur blir det när jag blir gammal?
Jag vill avnjuta pensionen
utan att vara rädd att Pippi Långstrump ska dyka upp.
Vi inriktar oss på nutid så länge.
Hallå? Va...
Vi kan inte säga honom sanningen, va?
Inte en chans.
Vet ni var presskonferensen hålls?
Vadå?
Ni vet, ett rum fullt av reportrar?
Mina producenter, assistenter, sponsorer?
Det här är väl Miami Convention Center?
Nej.
Åh, nej. Nej.
Var är Leo El Magnifico?
Vem är det?
Jag.
Talar du om dig själv i tredje person?
Ja, det gör Leo. Mitt kännemärke.
Tala om var jag är.
Grattis. Du teleporterades från en annan dimension,
vilket är konstigt, men ibland...
Det finns ett spöke, Oliver.
Som troligen släpper ut bokkaraktärer i världen
för att hjälpa oss lösa mysteriet med en stulen bok.
Du verkar vara en av dem,
men vi vet inte från vilken bok du kom.
Vi skulle ju inte berätta sanningen.
Men sanningen är lika löjlig som lögnen du sa.
Det här är perfekt.
Är det?
Ni förstår, i Miami är jag en populär magiker.
Innan jag kom hit var jag mitt i en presskonferens.
Miami Herald sa till mig:
"Leo El Magnifico, länge har du lovat
att göra ett otroligt trick som ingen nånsin sett."
Jag blev stel.
Kamerorna omkring mig klickade.
Men jag har inget stort trick i rockärmen.
Jag är helt rådlös, utan hopp.
Jag har inte haft min stora wepa än.
Vad är en "wepa"?
När de flesta säger wepa
menar de "coolt", "häftigt", "grattis".
Men när Leo säger "wepa" är det en livsstil.
Det är ren spänning. Det är ändlösa upptäckter.
Det är slogan på mina varor som nu finns i 25 länder.
Om jag hjälper er med mysteriet hinner jag kanske finna min wepa.
Men är det där med fiktionskaraktär okej?
Om Leo inte är verklig här,
kanske ni inte är verkliga i Leos värld?
Kanske är det ni som är fiktiva figurer.
Som Leo alltid säger:
"Om man vill se helheten,
måste man se saker ur en annan vinkel."
VILLAGE BOKHANDEL
Ni menar nog den här.
En ung magiker vinner en tävling
och gör succé i Miami.
Nej. Över hela världen.
Framgången går honom åt huvudet.
Han vill få alla att använda ordet "wepa",
ett spanskt ord som han använder fel.
Det är hennes åsikt.
Den är jättekul. Ni skulle älska boken.
Låter bra. Jag vill köpa den.
Var bara rädd om den och lämna tillbaka den.
Vi lånar ut böcker i speciella fall.
En familjetradition. Trevlig läsning.
Tack.
Boken är tom, som förra gången.
¡Leo! El Magnífico av Pablo Cartaya. Vi måste alla läsa den.
Ja, om det finns en elak häxa här, är det bäst att veta det.
Hejsan. -Hej, Samir.
Jag läste just för Idris. Vi är nästan klara.
Det här är mina vänner, Charli och Nia.
Trevligt att träffas.
Tack, detsamma.
Samir, det var en sak. På lördag kväll
har vi middag för en familj från min by där hemma.
De kom just till USA och vi vill välkomna dem.
Vi har två års erfarenhet här att dela med dem.
Okej. Det låter bra.
Jag har ett jobb åt dig.
Kan du hämta en namoura på bageriet åt dem?
Det är deras favoritdessert.
Visst, inga problem.
Tack. Och givetvis är ni båda välkomna.
Ni har inte levt förrän ni har smakat namoura,
enligt min enkla åsikt den godaste tårtan på jorden.
Vi kommer. -Gärna.
Vänta...
Kom nu.
Ska vi ses i arkivrummet imorgon och försöka räkna ut hur
Den vältaliga bonden stals?
Kan vi säga "DVB" istället?
"Den vältaliga bonden" blir långt.
Den vältaliga bonden, Den vältaliga bonden. Ni ser.
DVB säger vi.
Nå, vad tycks?
Inte illa.
Inte illa? Det är mitt bästa trick.
Tja, det skymtade nåt i din vänstra hand och...
Nej, nej. Inget sånt.
Vi har arbete. Vi går igenom dina saker.
Ja, du gjorde som jag när jag började,
men vad du verkligen behöver är...
Är du okej?
Precis som trollspöet min vän Amanda använde i La Vista.
Vänta, är inte du från Miami?
Jag bor där nu men växte upp i La Vista,
en småstad vid Floridas kust.
Amanda och jag brukade ge gratis magishower på stranden.
Publiken var mest gamla män som spelade domino,
men det var toppen.
Det var värt det, för att få se deras leenden, sa Amanda.
Är det sant?
Det är precis därför jag trollar.
I alla fall höll tv-showen What's Your Talent?
auditioner i Miami, men hon ville inte vara med.
Så jag gick dit ensam.
Jag vann, och därefter förändrades allt.
Nu var jag Leo El Magnifico.
Det börjar bli sent. Har ni uppbäddningsservice här?
Vi har bara en soffa i källarvåningen.
Okej.
Buenas noches.
Igår kväll sa mamma att styrelsen hade anlitat
en privatdetektiv som kanske ska stänga arkivrummet.
I så fall måste vi jobba fort.
Vi sätter igång.
Allvarligt?
Mitt kännemärke.
Hur många kännemärken har du?
DEN VÄLTALIGA BONDEN
Man kan dyrka upp låset och ta DVB härifrån, men,
övervakningskamerorna ser det.
Eller gör de?
Gå runt längs rummets kanter
och stanna inte förrän jag återkommer.
Har ni hunnit läsa färdigt boken?
Jag älskade den. -Samma här.
Jag älskar när han kommer till Miami... -Jag är inte klar.
Wepa.
Så, övervakningskameran ser inte från hit till hit.
En blind fläck.
Men DVB var inte på den blinda fläcken. Jag förstår inte.
Inte jag heller.
Ännu. Men minns att varje upptäckt kan vara användbar.
Men under tiden
behöver vi upptäcka hur de fick ut DVB ur glasskåpet.
Titta. Han tänker visst ta ut nåt.
Perfecto.
Nu ska vi se.
Där finns inga övervakningskameror.
Så man kan ta ut DVB
och titta på den i rummet för specialsamlingar,
men bibliotekarien står där och tittar över axeln på en.
Såvida man inte avleder henne.
Just det. Nån kan distrahera bibliotekarien.
Nu är bibliotekarien distraherad, och här finns chansen.
Och det var då de bytte ut originalet mot en kopia.
Tjuvarna kunde ha med sig
förfalskningen i en väska.
Precis innan bibliotekarien återvänder. Snyggt.
Sen kunde tjuvarna stå där och le
medan förfalskningen återfördes till glasskåpet.
Allt klart. -Tack.
Sen går tjuven ut ur rummet.
Med den äkta Vältaliga bonden tryggt gömd i väskan.
Vi har löst gåtan.
Ursäkta? Får jag titta i väskan?
Inga undantag, tyvärr.
Tack.
Där sprack vår teori.
Bibliotekarien kollar väskan när man går ut.
Vi är närmare än du tror. Att lösa ett sånt pussel är inte lätt.
Som min abuela jämt säger: "Tengan fe." Ha tilltro.
Är det där spöket?
Det här är Oliver.
"Sarkofag"?
Är inte det en kista där man begravde mumier?
Sätt fart!
Vad gör spöket?
Han är lite otydlig av sig.
Vi knackar på dörren.
Och säger vad? Får vi se din kista på övervåningen?
Nej. Vi säger att vi är ute på en knäpp skattjakt.
Eller att vi bodde i huset som småbarn
och vill se vårt gamla rum, för vi saknar det.
Eller så är vi fastighetsmäklare... -Vi kanske ska avvakta.
Instämmer. Observation kan vara väldigt värdefullt.
Samir ska till bageriet,
annars är vi lediga i eftermiddag.
Oj då.
Vadå? -Jag glömde totalt.
Jag måste möta min syster på campus.
Vi ska hjälpa våra föräldrar med lite måleri.
Förlåt, jag måste gå. Tala om hur det går.
Tack för din hjälp.
Äntligen lite lugn och ro.
Jag gillar Charli,
men det är jobbigt att hon ska dela varje idé hon får i huvudet.
Tänk lite och välj det bästa.
Det är så hon funkar.
Ja, men det är lite jobbigt.
Ingen av oss är fullkomlig.
Till exempel har du vanan
att ta beslut för hela gruppen.
Du berättade för Leo att han är från en bok, fast vi inte skulle det.
Det kanske är irriterande för henne.
Oj. Sanningsbomb.
Förlåt, jag bara höll med.
Jag vet bara att Oliver valde oss av nåt skäl.
Så vi måste lära oss att samarbete.
Okej.
Det blir jättekul. -Ja.
Ja. -Kom nu.
Ja, vi gick till några...
De är nog på väg till karatelektion.
När vi kommer dit måste vi dela på oss.
Jag följer mamman och ni pojken.
Vi måste räkna ut hur vi kommer in i deras hus.
Hur kommer jag nära honom om han tränar karate?
Vi löser det.
FÖRSTA LEKTIONEN GRATIS
ALLA ÅLDRAR VÄLKOMNA!
Ett, två, tre, fyra. Andas.
Okej, så här.
Fin teknik.
Tack.
På tre. Ett, två, tre.
Du glor på honom. Det ser konstigt ut. Var cool.
Jag kan inte vara cool.
Hallå.
Lyssna på vad hon säger.
Jag kommer inte nära.
Tracy, lite högre.
MÅLERI & DESIGN
Vad är det för ställe?
Hawthorne Club. Bara eliten får vara med.
Varje gång nån jättelyckad kommer hit,
politiker, konstnärer, forskare,
äter de lunch här med klubbmedlemmarna.
Kontakterna man får kan ge praktikplatser, jobb, allt möjligt.
Hur blir man med? -Man måste tillfrågas.
Och de tar bara in typ 10-15 personer per år.
De vill säkert ha med dig.
Du var smartast i high school.
Här är jag medelmåttig.
Det var mycket svårare att få vänner i college än väntat.
Sydney, va?
Vi har spinning ihop.
Visst. Att du känner igen mig utan all svett.
Jag heter Amber.
Det här är Liam, Stephanie och Ben.
Hej.
Min syster Charli.
Så ni målar byggnaden?
Våra föräldrar har måleri.
Vi hjälper med större jobb, som Hawthorne Club.
Jaha. -Coolt.
Hej, mr Boyd. Kul att se dig.
Avery.
Kul att vara tillbaka.
Vi ska väl gå in.
Det var kul att ses. Vi ses på gymmet.
Hej då. -Hej då.
Titta. Du har fått vänner.
Snart äter du lunch där inne.
Hoppas du har rätt.
Okej, Todd, bara lite högre. Precis så.
Det var för varmt där borta, så...
Sådär ja.
Jag heter Samir. Och du?
Allvarligt?
Jaha.
Tack. Adjö.
Hon har födelsedagsfest imorgon för sin son.
Vi måste komma med. -Lugn.
Mamman bokade smådjurszoo.
men de var dubbelbokade och kommer inte.
Så festen kanske blir inställd.
Har du just haft en wepa? -Ja.
Ursäkta. Jag råkade höra om
din sons födelsedag imorgon
och att underhållningen klickade. -Ja.
Nåja, jag känner en magiker.
Vad gjorde du?
Charli, vi kommer in i huset så här.
När du trollar hittar vi andra sarkofagen.
Vilken mardröm.
Jag har bara en dag på mig. Varför frågade du inte först?
Jag måste besluta snabbt.
Och vi har ett proffs som kan hjälpa dig förbereda dig.
Du fattar inte, Nia.
Jag har bara tre trick som är redo för publik. Tre.
Trolla bort ett mynt, dra ett långt band ur munnen,
och gömma några kort i ärmen. Det är allt.
Ärmen! Sa du ärmen?
Ärmen. Ärm...
Nia, be bibliotekarien att få titta på två saker.
Den här förstautgåvan av Greven av Monte Christo
och den här pelikantavlan.
Varför?
Nu vet jag hur tjuvarna tog Den vältaliga bonden
från samlingsrummet.
Som nästa trick ska jag demonstrera deras diaboliska plan.
Det var faktiskt rätt enkelt.
Vår sluga tjuv bad bibliotekarien ta fram två saker.
Ja?
Jag vill se Den vältaliga bonden och pelikantavlan, tack.
Jag vill se Greven av Monte Christo-utgåvan
och pelikantavlan, tack.
Legitimation visades.
Min mamma jobbar här.
Loggboken undertecknades.
Föremålen togs till samlingsrummet.
Ett rum utan kameror, som ni minns.
Sen gjorde en andra tjuv en avledningsmanöver.
Ursäkta. Jag är strax tillbaka.
Ursäkta mig.
Det är andra gången nu.
Nu är det magiska ögonblicket.
När bibliotekarien var uppehållen
gömde tjuven Den vältaliga bonden i pelikantavlan
och tog fram en förfalskning
innan bibliotekarien återvände, utan misstankar.
Jag beklagar.
Jag är klar. Tack.
Tack.
Slutligen låser bibliotekarien in förfalskningen
i glasskåpet,
och sätter tillbaka pelikantavlan på väggen med boken inuti.
Det var så tjuvarna gjorde.
Fantastiskt.
Jag skulle applådera om vi inte var här.
När Charli sa ordet "ärm",
insåg jag att alla såna trick bygger på att dölja kortet i ärmen.
Tjuven behövde en ärm för att dölja artefakten.
Och där är den.
Vänta.
Allt det här är bra, men...
...vi vet bara hur de fick ut DVB från samlingsrummet.
Vi vet inte hur de fick ut den ut tavlan.
Ja. Sant.
Svaret kanske finns på födelsedagsfesten, i sarkofagen.
Varför vill Oliver annars att vi ska hitta den?
Så fort vi körde fast visade han oss ledtråden.
Instämmer.
Det som finns inuti, troligen en mumie, hjälper oss lösa problemet.
Hör ni.
...inget alternativ. Vi måste stänga rummet helt.
Ursäkta avbrottet, men arkivrummet är nu stängt.
Uppdateringar på vår hemsida.
Det var nog detektiven som skolan anlitade.
Vad gör vi nu?
Vi måste se det ur en annan vinkel.
Vi tar nåt tilltugg. -Bra vinkel.
Jag vill stilla hungern men inte förstöra matlusten.
Vänta. Såklart. Solrosfrön.
Hallå, vänta lite.
Jag? -Ja. Öppna ryggsäcken, tack.
Varför?
Ja, varför inte min? Eller deras?
Kom igen.
Nöjd nu?
Kom. Hit går vi aldrig mer.
Aldrig.
Är du okej?
Precis som kvinnan som trodde att jag stal för att jag var svart.
Han försökte inte dölja sin rasism.
Ska vi säga nåt åt honom?
Leo använder inte magi som hämnd.
Men jag kan göra ett undantag här.
Nej. Jag vill inte ha ett uppträde. Helt otroligt.
Även i min värld, hur framgångsrik jag än blir,
finns ändå folk som ser ner på mig för att jag talar spanska ibland.
När vi först kom till Amerika skrek en man åt oss på gatan.
Han sa att vi inte var välkomna
och borde åka tillbaka igen.
"Han sa att jag såg skum ut."
"Han rasprofilerade mig direkt."
"Varning för butiksrasisten."
"Bojkotta."
BUSSTREJKEN
ANTIKRIGSDEMONSTRATION
ANTI-APARTHEID-BOJKOTT
FRED!!
JOBB ÅT ALLA!
BÄTTRE BOSTÄDER - RÖSTRÄTT
Lotus. Vad betyder det?
Var är namouran?
Förlåt. Jag hann inte till bageriet i tid,
så jag köpte baklava på ett annat bageri istället.
Du gillar baklava.
Namoura är speciellt för den familjen.
Och de gjorde exakt samma resa som vi från Syrien via Turkiet och hit.
Det var inte lätt för oss, va?
Nej.
Så de är lika förvirrade och överväldigade som vi.
Låt oss göra allt vi kan
för att ge dem en smak av hemma.
Okej. Förlåt. Jag förstår.
Jag hämtar namoura imorgon.
Okej. Bra.
Håll inte så hårt i korten, och tänk på tummen.
Sakta. Lugn. Det är bättre om du inte tappar det.
Verkligen?
Bara lite... -Jag tappar det.
Okej.
Bra, men lite fortare.
Bra. Man skymtade nåt i handflatan,
men fortsätt.
Var det ditt kort? -Nej.
Var lugn och avslappnad bara. Titta. Fantastiskt.
Ruter två? -Excelente.
Okej. Sakta.
Ta-da! -Tjusigt. Wepa.
Tycker du? För jag känner mig som en amatör.
Bli inte nedslagen. Det var likadant för mig i början.
Amanda och jag uppträdde på stranden en dag
och ingen brydde sig, som vanligt.
Då kom en abuelita fram till oss
och bad oss uppträda vid sondotterns quinceañera.
Vi hade bara en dag på oss.
Hur gick det?
Inte perfekt. -Toppen.
Men bra nog för att imponera på andra på festen.
Snart kom fler erbjudanden. Du är på rätt spår.
Gracias.
HAR DEN ÄRAN ETHAN
Kom in och se alla era grejor.
Jag är så glad att du kunde komma på kort varsel.
Ethan blir så glad.
Tack för att jag fick komma. Var kan mina assistenter...
Mina assistenter göra allt i ordning?
Här borta.
Mamma?
Förlåt. Ett ögonblick, bara.
HAR DEN ÄRAN
Charli, vad är det? Du var liksom borta.
Titta.
Oliver. -Spöket?
Vi kanske inte borde ha nån fest.
Ethan. Efter allt vi har varit med om den här månaden
kan en fest vara en bra idé.
Men jag saknar morbror Oliver.
Morbror Oliver?
Undertexter: Bengt-Ove Andersson