Oliver on Ethani onu?
Mis on Ethani seos „Sõnaka talupojaga“?
Ja nüüd ma pabistan rohkem.
Mu esimene suur mustkunstisõu on lapsele, kes onu leinab?
Ja kui ma kella kolmeks desserti ei saa, vajan ise mustkunstniku abi.
Ma ei mõista täpselt, mis toimub,
aga Oliver saatis meid siia sarkofaagi otsima.
Selle sisu aitab müsteeriumi lahendada.
Seega sõu peab jätkuma.
Sellest saab fiasko.
Ära muretse. Leo aitab, kui jänni jääd. Ta on nähtamatu.
Ei! Charli saab hakkama. Ta ei vaja mu abi.
Päriselt ka. Sa tuled toime. Hinga nüüd. Ninast sisse, suust välja.
Olgu.
Teeme ära.
See on mängusarkofaag.
Hei! Mida sa teed?
Kuidas palun?
Sa olid veidrik karatetunnis. Ja nüüd oled siin.
Mustkunstnik Charli sõber olen.
Miks mu toas oled?
Ma otsisin WC-d ja eksisin ära.
See on siin.
Kummituskirjanik
Väike probleem. Ma leidsin sarkofaagi.
See on väike karp asjade hoidmiseks. - Tore! Mis halb uudis on?
Ma ei saanud seda Ethani toast kätte. Sõu ajal proovin taas.
Suurem mure on. Charli paanitseb. Peitus WC-sse ega taha esineda.
Tuttav tunne. See pole tore.
Hea küll, kõik. Oleme vist valmis alustama.
Niisiis... - Olgu.
...ilma pikema jututa, Charli!
Aga enne Charlit avab sõu eriline esineja.
Suurejooneline Samir!
Mida? - Midagi tuli teha.
Pole probleemi. Juhendan sind kogu aja.
Ma...
Appi.
Kuidas kõigil täna läheb?
Tubli! Hea algus.
Charli, tule.
Sa ei mõista.
Ma ei suuda seda teha.
Su kaart on...
Ärtu üheksa. - Ei.
Potisoldat. - Ta lollitab.
Ütle: „Noh, mina näen vaid...“
Noh, mina näen vaid...
„...naljatilka ja...“
...naljatilka ja...
Nii lahe.
...ärtu üheksat!
Jaa! - Tänan.
Peaksin ehk midagi vähem suurejoonelist tegema.
Et peaesineja ei kahvatuks.
Sul on õigus.
Segane värk, aga pead lavale minema. - Olen su peale vihane.
Mida? - Olen jah.
Tahad ju mustkunstnik olla.
Muidugi. Aga see ei anna sulle õigust minult küsimata sõud korraldada.
Kuule, see on mu esimene sõu, mis on väga suur asi.
Kiire oli. Aega polnud. - Et mulle messida?
Ma ei arvanud, et sa keelduksid. - Ma mõistan küll.
Sa oled ülitark ja sul on tavaliselt parimad ideed.
Aga sa ei või otsustada minu ja Samiri eest ilma meilt küsimata.
Asi pole vaid selles sõus. Sa aina teed nii.
Samir ütles mulle eile sama.
Vabandust, et ma sõu kohta küsimiseks sulle ei helistanud.
Annan andeks.
Ja päriselt, minu arust oled ka sina ülitark
ja heade ideedega.
Aga vahel... - Vahel lähevad need kaotsi,
sest ütlen ka halbu ideid välja?
Jah.
Olen seda kuulnud.
Tulevikus kasutan oma seesmist häält rohkem.
Ja mina oma välimist häält paremini.
Kõlab hästi.
Tore. Aeg siis esineda?
Aga kui ma äpardun?
Seda ei juhtu.
Lasin su palgata, sest uskusin sinusse.
Tere! Mina olen Charli. Väga tore teid täna näha.
Mustkunst meeldib?
Jaa! - Jah!
Olgu. Kellele meeldivad nööritrikid?
Ma lähen üles.
Ei, jää siia. Charlile toeks. - Jah.
Siiditrikk.
Vali suvaline kaart.
Poti kaheksa. - Mida?
Üks, kaks, kolm. Olgu.
Annan sulle selle.
Palju õnne sünnipäevaks!
Ja aitäh teile! - Vau!
Wepa!
Palju õnne! - Jaa!
See oli nii hea. - Vapustav!
Aitäh. - Ja parim on see, et sa jäid endaks.
Peaksin ehk sama tegema, mitte üritama muljet avaldada.
Paned mu kõiges kahtlema.
Kas see on hea? - Alati! Nii inspireeriv.
Wepa on lähedal. Tunnen seda.
Mõtlen triki välja ja Leo fännid rõõmustavad. Leo sponsorid ka.
Kadunud! See oli siinsamas.
Kes teie olete?
Esiteks käitusid sa karatetunnis üliveidralt.
Teiseks esines ootamatult su sõber mu sünnipäevapeol.
Tubli olid, muide.
Ja kolmandaks jäid peo eel mu toas nuhkimisega vahele.
Mis siin toimub?
Vau.
Ma pole loll. Sain just üheksaseks.
Peaksime vist talle tõtt rääkima. Mida arvate?
Tänan küsimast.
Ethan, tundsime su onu Oliveri.
Ja järgmine jutt kõlab jaburalt,
aga Oliver saatis meid su peole, et annaksid meile oma sarkofaagi.
Jajah. - Päriselt.
Ma ei usu. Te ei tundnud mu onu.
Gi-za?
Mis „kisa“?
Giza, suurte püramiidide kodu.
Pidite Oliveriga neid külastama. - Kuidas teate?
Ta rääkis kõigile, et viib lemmiknõo Egiptusesse.
Kruvi? Selle peal on lilleõis.
Lootos vist. Üks sõnadest, mille tõlkisin ära.
Kust selle said?
Olin onu Oliveriga raamatukogus.
Ülikooli raamatukogus? - Jah.
Ta ütles, et lahendab müsteeriumi.
Ta leidis põrandalt kruvi ja pidas seda kahtlaseks.
Ta andis selle mulle hoiule.
Kus te raamatukogus olite?
Ma mäletan, et nägin suurt linnumaali.
Sellest oli palju abi, Ethan. Võime nüüd lahkuda.
Räägiksime lähemalt, aga Oliver vist varjas asja põhjusega.
Ma mõistan.
Aitäh, et meid usaldad.
Palju õnne!
Ma tõesti igatsen teda.
Meie ka.
See oli nii kurb. - Jah.
Oot. Peaksime ju temaga vestlema?
Nõus, aga sa pead ju kella kolmeks pagariärisse jõudma.
Mul on Oliveri pärast kahju. - Aitäh.
Tean, mis tunne on kedagi kaotada.
Minu kodukandis Süürias on sõda.
Mu nõbu suri mullu ja ma igatsen teda.
Väga raske on.
Veel raskem on näiteks sünnipäevadel.
Teesklesime onu Oliveriga pargis, et oleme Egiptuses.
Liumägi oli sfinks ja onu Oliver tegi alati naljakat häält.
„Ma olen sfinks ja sfäga sfaimukas.“
See kõlab küll totralt...
Üldsegi mitte. Oliver oli „sfäga sfaimukas“.
Pea vaid meeles, et ta ei kao kunagi su elust.
Ta on alati sinuga.
See oli ju rikkis.
Sa olid tubli.
Ta on tore poiss.
Pagariärisse ei jõua ma nüüd elu sees.
Pean vist lihtsalt oma isale tõtt rääkima.
Isa, kas sahver on täidetud?
Jaa.
Vau.
Võrratu näeb välja.
Töötasin kolledži järel Liibanoni restoranis.
Süüria toit on üsna sarnane.
Kas ma tunnen lillelõhna?
See on roosivesi. - Jah.
Mu vanaema köök lõhnas nii, kui ta desserte tegi.
Hr Barnes, suur tänu. Ma luban teile tasuda.
Võta seda kingina ja jutul lõpp.
See on mu jaoks võimatu. Tahan vastuteene teha.
Olgu, võite kõik ära koristada. See rõõmustaks mind.
Toredat pidu teile. - Aitäh.
Tere, kallis. - Tere. Siin lõhnab hästi.
Ma tulen veidi hiljem. - Pole viga, koristame ära.
Jah.
Ema, kas saaksime koristamise järel rääkida?
Muidugi. - Olgu.
Samir, miks nii kaua läks? Me muretsesime.
Ma ütlesin, et tähtis on, baba. Pagariäris namoura't oli?
Ei olnud.
Mida?
Aga pole viga.
Sa tegid selle?
Väikse abiga.
Võrratu paistab.
Pole probleemi.
Jaa! Näed? Ma ju ütlesin!
Nia isa on neljatärnikokk. Sa muretsed liialt, Samir.
See on väga hästi kirjutatud. - Tänan.
Ja väga veenev.
Aga?
Aga sa ei pruugi saada soovitud reaktsiooni
ühe ühismeediapostitusega, mis on küll sõnakas.
Ema, selleks peadki aitama.
Kui liituksid boikotiga, inimesed kuulaksid.
See võib uudistesse jõuda, sest sa oled kuulus.
Kuulsus on relatiivne.
Ülikooli presidendina ei saa ma siduda end kampuse juures asuva poe boikotiga.
Kohatu oleks.
Kohatu? Kohatu on poes mustanahaliste diskrimineerimine.
Hästi. Ma korraldan boikoti ise.
Vanaema oli Montgomery bussiboikotis. Jätkan pere tava.
See oli kooskõlastatud asi, mida korraldati mitu kuud.
Ema, tulen toime. Palun ära kohtle mind titena.
Kuule... See naine kutsus sulle politsei
ja sa tahad ebaõigluse vastu võidelda. Aga seda tuleb õigesti teha.
Olgu?
Las ma tutvustan sind oma tuttavale tudengile.
Ta on rassismivastase aktivismi ekspert ja annab sulle õige suuna.
Hästi. - Hei, ära saa minust valesti aru.
Tahan, et võitleksid,
aga ka, et võidaksid.
Aitäh, ema.
Meenuvad pühapäevased õhtusöögid kodus. Abuela kokkas ja kogu pere tuli kohale.
Toufik! Tere! - Tere.
Mu sõber Charli ja mu teine sõber...
Ära pane tähele. Vaid üks sõber on.
Olgu. Meeldiv tutvuda, Charli. - Tere.
Samir, sa pole ammu kogukonnakeskuses käinud. Millega tegeled?
Jah! Noh, ma olen olnud üsna hõivatud...
Millega? - Noorte arheoloogide klubiga.
Ära aja! Armastan arheoloogiat! Kas uurite kindlat aega või regiooni?
Noh, me naudime kõiki. - Ei, lausa jumaldame kõiki.
Tere. - Nia!
Täpselt õigel ajal. Tema on mu sõber Toufik.
Meeldiv tutvuda.
Mida siis tähistatakse?
Türgist tulnud uue pere pidulik vastuvõtt.
Nad pole süürlased?
Noh, on küll, aga Süüriast lahkudes
pidid nad enne siiatulekut Türgis elama. Meie ka.
Miks?
Süüria sõja tõttu muutus paljudel meist elu ohtlikuks,
seega pidime põgenema Türgisse, Liibanoni või Jordaaniasse.
Olime pagulased, elasime pagulaslaagris.
Ja ootasime seal, et meile uus vastuvõtjariik määrataks.
Väga vähesed saavad lahkuda, aga meil vedas.
Nii jõudsimegi siia Ameerikasse.
Vau.
Nia.
Su isast oli kena namoura't teha. Palun vii talle tänutäheks need maiused.
Vau! See pole tõesti vajalik. - Ma lausa nõuan.
Aitäh.
Nii võrratu õhtu.
Kahjuks pean täna tööle minema.
Nautige pidu.
Kus su isa töötab?
Ülikoolis koristajana.
Raamatukogu koristab?
Jah.
Küsi luba kaasa minna.
Miks? - Muidugi!
See on meie parim tee suletud raamatukokku.
Tõsi. Selgitame välja, kuhu see kruvi käib.
Ma küsin isalt.
Leidsid oma triki?
Ei, aga see on nii lähedal. Ma tunnen seda. Mu aju suriseb.
Nii on alati enne wepa hetke.
Mu isa oli nõus!
Ta oli namoura'st nii elevil, et nõustunuks kõigega.
Kohtume raamatukogus kell 20.
Messin teile täpse koha, kust sisse lasen.
Olgu. Säilita rahu.
See on hea.
Väga hea. - Maitsev.
Kiitused kokale.
Ütlen edasi.
Kuule, isa, miks nad namoura'le nii reageerisid?
Külas, kus üles kasvasin, oli Amira perel pagariäri,
mille kuulsaim dessert oli nimelt namoura.
Ja mullu hävis see pagariäri pommitamises.
Nad igatsevad oma pagariäri ja kodu.
Tänan taas.
Tänu sõpradele tegin.
Wepa!
Mõtlesid triki välja? - Ei.
Mida siis?
Ma olen näinud siin vapustavaid tegusid sõpruse nimel
ja see oli kõige vapustavam.
Wepa pole leiutada mingi illusioon võõraste jaoks uhkel Miami sõul.
Wepa on lõpetada aina „wepa“ ütlemine.
Tahan taas tavaline poiss olla.
Tahan naasta koju La Vistasse, näha taas oma sõpra Amandat.
Ja ma tahan temaga meie sõprade-sugulaste jaoks mustkunstisõusid teha.
Ja nüüd on mu haihtumistriki aeg.
Oota! Pääseme ju täna lõpuks raamatukokku. - Jah. Kruvi ja pimeala ja kõik?
Vajame sind! - Enam mitte.
Teate kõike, mida vaja.
Jään sind igatsema. Õpetasid mulle palju. - Sina mulle rohkem.
Mulle meenus, kui väga mustkunsti armastan.
Õnn kaasa, mu sõbrad. Ja uno, dos, tres...
Isa?
Kas igatsed kodu?
Ma ei igatse konflikti ega hävingut ega sinu ja su venna pärast muretsemist.
Loogiline. - Aga teisi asju igatsen väga.
Saginat täis tänavaid, turgusid, muusika kostmist.
Aga sina?
Ma igatsen oma nõbusid, meie naabreid.
Jalkat pärast tunde.
Mälestused jäävad, habibi.
Nüüd oleme turvaliselt siin
ja saame uusi mälestusi luua. - Olgu.
PABER
Tulge! Peauks on seal.
Koristasime isaga siin ära.
Oodake siin, kuni messin, siis kohtume arhiivi juures. Olgu?
Selge. - Hästi.
Kuule, Kauboi, see on tuttav poiss.
Jah. Siin on kõik hästi. Lähme üles.
Vaid viis tuba veel.
Üks väike mure. - Mis?
Mul jäi prügikast maha. - Kas oskad järele minna?
Jah. Käin kähku. - Kohtume puhketoas.
Selge.
Pidage nüüd meeles, et peame vaid need kolm kaamerat ära petma.
Oliver, kui sa praegu kuulad, soovi meile edu.
Nia!
Napilt läks. - Kiirustame.
Aga ärme unusta pimealas püsida.
Auke pole.
Hei, vaadake!
Klapib.
Teisel pool auke pole.
Siin ka mitte. - Mis see üldse on?
Ülikoolile annetajad. - Ammust ajast saati.
WICKFORDI AUSEIN
Pean isa juurde naasma. Aeg on otsas.
„Kogu pildi nägemiseks pead teise nurga alt vaatama.“
Wepa.
Need kolm nimeplaati.
Need on kõrgemad.
„Mason Kenning“.
„Lawrence Osgood“.
„Granville Winthrop“.
Kes nad on?
Otsin Winthropit. - Mina Osgoodi.
Nia, otsi Kenningit.
Tõlkinud Silver Pärnpuu