סדנת ססאמי מציגה -
אוליבר הוא דוד של איתן?
איך איתן קשור ל"האיכר הרהוט"?
ועכשיו אני לחוצה עוד יותר.
מופע הקסמים הראשון שלי יהיה מול ילד שעצוב כי דוד שלו מת?
ואם לא אביא את הקינוח עד 15:00,
אצטרך קוסם כדי לצאת מהצרות שלי.
אני לא בדיוק מבינה מה קורה,
אבל יש סיבה לכך שאוליבר שלח אותנו לכאן, כדי למצוא את הסרקופג.
מה שיש בו יקרב אותנו לפתרון התעלומה.
אז ההצגה חייבת להמשיך.
זה יהיה אסון.
אל תדאגי. אם תיתקעי, ליאו יעזור לך. הוא בלתי נראה.
אין מצב! צ'רלי יכולה לעשות זאת לבד. היא לא זקוקה לעזרתי.
את לא זקוקה לה. את יכולה לעשות את זה. תתחילי לנשום.
לשאוף מהאף ולנשוף מהפה.
בסדר.
בואו נעשה את זה.
זה סרקופג צעצוע.
היי! מה אתה עושה?
סליחה?
אתה הבחור המוזר משיעור הקראטה שלי. ועכשיו אתה כאן.
אני חבר של צ'רלי, הקוסמת.
למה אתה בחדר שלי?
חיפשתי את השירותים וטעיתי בפנייה.
הם כאן.
"סופר רפאים"
בעיה קלה. מצאתי את הסרקופג.
זו קופסה קטנה שאפשר לשמור בה דברים.
מעולה. מה החדשות הרעות?
איתן תפס אותי בחדר שלו לפני שהספקתי להגיע אליו.
אחזור כשהמופע יתחיל.
יש לנו בעיה גדולה יותר. צ'רלי מתחרפנת.
היא מתחבאת בשירותים ולא רוצה לבצע את המופע.
זה קרה לי. זה לא כיף.
בסדר, כולם. אני חושבת שאנחנו מוכנים להתחיל.
אז... -בסדר.
ללא הקדמות נוספות, צ'רלי!
אבל לפני שנראה את צ'רלי, יש לנו מופע חימום מיוחד.
סמיר המופלא!
מה? -הייתי חייבת לעשות משהו.
אין בעיה. אסביר לך מה לעשות.
אני...
הצילו.
מה שלום כולם היום?
יופי! פתיחה מצוינת.
צ'רלי, בחייך.
את לא מבינה.
אני לא יכולה לעשות את זה.
הקלף שלך הוא...
תשע לב אדום. -לא.
זה נסיך עלה.
הוא עובד עליך.
תחזור אחריי, "טוב, אני רואה..."
טוב, אני רואה...
"ג'וקר ו..."
ג'וקר ו...
איזה מגניב.
תשע לב אדום!
כן. -תודה. תודה.
אולי כדאי שאעשה קסם מרהיב קצת פחות.
אני לא רוצה לגנוב את ההצגה מהמופע המרכזי.
אתה צודק.
אני לא יודעת מה קורה, אבל אני יודעת שאת צריכה לעלות על הבמה.
אני כועסת עלייך.
מה? -זה נכון.
אני לא מבינה. חשבתי שאת רוצה להיות קוסמת.
ברור שאני רוצה. אבל אסור היה לך לקבוע לי מופע
בלי לשאול אותי.
תשמעי. זה המופע הראשון שלי. זה עניין רציני מאוד.
הייתי צריכה לפעול מהר. לא היה זמן.
למסרון?
לא חשבתי שיש סיכוי שתסרבי, אז לא בדקתי.
תשמעי, אני מבינה.
את חכמה מאוד ולרוב הרעיונות שלך באמת הכי טובים.
אבל זה לא אומר שאת יכולה לקבל החלטות בשם סמיר ובשמי
בלי לשאול אותנו קודם.
ולא מדובר רק במופע הזה. זה קורה כל הזמן.
גם סמיר אמר לי את זה אתמול.
הייתי צריכה להתקשר אלייך קודם לגבי המופע. אני מצטערת שלא עשיתי זאת.
ההתנצלות מתקבלת.
וברצינות, אני חושבת שגם את חכמה מאוד
ויש לך רעיונות מעולים.
אבל לפעמים... -לפעמים הם הולכים לאיבוד
בין כל הרעיונות הגרועים שאני לא מצליחה שלא להגיד בקול רם?
כן.
כן, גם לי אמרו את זה בעבר.
אז בעתיד אשתמש יותר בקול הפנימי שלי.
ואני אשתמש בקול החיצוני שלי טוב יותר.
זה נשמע טוב.
יופי. אז הגיע הזמן למופע?
ואם אפשל?
את לא תפשלי.
לא הייתי משיגה לך את העבודה הזו אם לא הייתי בטוחה שאת מסוגלת.
שלום, אני צ'רלי. נפלא להכיר אתכם.
מי מכם אוהב קסמים?
אני! -אני!
יש! בסדר! מי אוהב קסמים עם חבל?
אעלה למעלה.
לא, תישאר כאן. עלינו לתמוך בצ'רלי. -כן.
קסם מטפחת.
עכשיו תבחר קלף, איזה שאתה רוצה.
שמונה תלתן. -מה?
אחת, שתיים, שלוש. בסדר.
אתן לך את זה.
יום הולדת שמח!
ותודה! -וואו!
וופה!
יום הולדת שמח! -יש!
צ'רלי, זה היה טוב מאוד. -מדהים.
תודה. -והעיקר שפשוט היית את.
אני משתדל מאוד להרשים את כולם כשבעצם עדיף שפשוט אהיה אני.
את גורמת לי לפקפק בכול.
זה טוב?
תמיד! מעורר המון השראה.
ה"וופה" קרובה. אני מרגיש אותה.
בקרוב אתאפס על הקסם והמעריצים של ליאו יהיו מרוצים מאוד.
וגם נותני החסות של ליאו.
הוא נעלם. הוא היה ממש כאן.
מי אתם?
ראשית, התנהגת מוזר מאוד בשיעור הקראטה שלי.
שנית, משום מקום,
החברה שלך הופיעה במסיבת יום ההולדת שלי.
עבודה מעולה, דרך אגב.
ושלישית, לפני המסיבה, תפסתי אותך מחטט בחדר שלי.
מה קורה כאן?
וואו.
אני לא טיפש. אני כבר בן תשע.
אני חושבת שכדאי שנגיד לו את האמת. מה דעתך?
תודה ששאלת.
איתן, הכרנו את הדוד שלך אוליבר.
ומה שאני עומדת להגיד יישמע מטורף,
אבל אוליבר שלח אותנו למסיבה
כי הוא רצה שתיתן לנו את הסרקופג.
בטח. -באמת.
אני לא מאמין לכם. לא הכרתם את הדוד שלי.
גיזה -
גייזה?
גייזה מה?
גיזה, ביתן של הפירמידות הגדולות.
עמדת לבקר שם עם אוליבר.
איך את יודעת?
הוא אמר לכולם כמה הוא נרגש שייסע עם האחיין שלו למצרים.
בורג? יש עליו פרח.
אני חושב שזה לוטוס. זו אחת המילים שתרגמתי.
איפה השגת את זה?
הייתי בספרייה עם דוד אוליבר.
הספרייה באוניברסיטה? -כן.
הוא אמר שהוא מנסה לפתור תעלומה גדולה.
הוא מצא את הבורג על הרצפה והוא נראה לו חשוד מאוד.
הוא נתן לי אותו ואמר לי לשמור עליו.
אתה זוכר איפה בספרייה זה היה?
אני זוכר שהיה ציור גדול של ציפור.
זה עוזר מאוד, איתן. אנחנו יכולים ללכת עכשיו.
הייתי שמחה אם היינו יכולים לספר לך יותר,
אבל אנחנו חושבים שיש סיבה לכך שאוליבר שמר את זה בסוד.
אני מבין.
תודה שבטחת בנו.
יום הולדת שמח.
אני מתגעגע אליו מאוד.
גם אנחנו.
זה היה עצוב מאוד. -כן.
רגע. לא כדאי שנדבר איתו?
אני מסכימה, אבל חשבתי שאתה צריך להגיע למאפייה לפני 15:00.
אני מצטער על אוליבר.
תודה.
אני יודע איך מרגישים כשמאבדים משהו.
יש מלחמה במקום שאני בא ממנו, סוריה.
בן דוד שלי מת בשנה שעברה. אני מתגעגע אליו.
זה קשה מאוד.
זה קשה עוד יותר בימים מיוחדים כמו ימי הולדת.
דוד אוליבר ואני נהגנו ללכת לפארק ולהעמיד פנים שאנחנו במצרים.
הוא נהג להעמיד פנים שהמגלשה היא ספינקס ותמיד השמיע קול מוזר.
"אני הספינקס ואני לא מפסיקס."
אני יודע שזה נשמע מטופש.
בכלל לא. אוליבר... "אף פעם לא הפסיקס."
אל תשכח, הוא לא ייעלם מהחיים שלך לעולם.
הוא תמיד יהיה בסביבה.
חשבתי שזה מקולקל.
היית מעולה.
הוא ילד נחמד.
אין סיכוי שאגיע למאפייה בזמן.
נראה שאצטרך להתמודד עם אבי ולהגיד לו את האמת.
אבא, המזווה שלך מלא?
כן.
וואו.
זה נראה מעולה.
עבדתי במסעדה לבנונית אחרי הקולג'.
אוכל סורי הוא די דומה.
אני משוגעת או שיש לזה ריח של פרחים?
אלה מי הוורדים. -נכון.
במטבח של סבתא שלי תמיד היה ריח כזה
אחרי שהיא אפתה קינוחים.
מר ברנס, תודה רבה. אני מבטיח שנגמול לך.
זה על חשבוני ואל תחשוב על זה שוב.
זה לא אפשרי מבחינתי. אשמח מאוד לפצות אותך.
בסדר. אתם יכולים לנקות את המטבח. זה ישמח אותי.
תיהנו במסיבה. -תודה.
היי, מותק. -היי, חומד.
יש כאן ריח טוב.
ייתכן שאתעכב קצת.
אין בעיה. אנחנו ננקה כאן.
כן.
אימא, אוכל לדבר איתך כמה רגעים אחרי שננקה?
בטח. -בסדר.
סמיר, למה זה לקח לך זמן רב כל כך? דאגנו לך.
אמרתי לך כמה זה חשוב, באבה. הייתה נמורה במאפייה?
האמת היא שלא.
מה?
אל תדאגו.
הכנת את זה?
זכיתי לקצת עזרה.
זה נראה נפלא, סמיר.
אין בעיה.
יש! אתה רואה? אמרתי לך.
אבא של ניה הוא שף מקצועי.
אתה דואג יותר מדי, סמיר.
זה כתוב היטב.
תודה.
וזה גם משכנע מאוד.
אבל?
אבל אני לא בטוחה שתזכי לתגובה שאת רוצה
אחרי פוסט אחד ברשת חברתית, רהוט ככל שיהיה.
אימא, זו הסיבה שאת צריכה לעזור לי.
אם תאמרי את דברך ותצטרפי לחרם, אנשים יקשיבו.
זה עשוי אפילו להגיע לחדשות כי את מפורסמת.
פרסום הוא דבר יחסי.
כדיקנית האוניברסיטה,
אני לא יכולה להשתתף בחרם על מכולת שליד הקמפוס.
זה פשוט לא לעניין.
לא לעניין?
לא לעניין שהאיש הזה מתייחס לשחורים בצורה גזענית.
בסדר. אארגן את החרם בעצמי.
סבתא השתתפה בחרם האוטובוסים במונטגומרי. אמשיך את המסורת המשפחתית.
זה היה מאמץ מתואם היטב שדרש ארגון של חודשים רבים.
אימא, אני יכולה לעשות את זה לבד. תפסיקי להתייחס אליי כמו אל תינוקת.
תשמעי.
מאז שהגברת ההיא הזמינה משטרה,
אני יודעת שאת מחפשת דרך להשיב מלחמה.
אבל צריך לעשות את זה נכון.
בסדר?
אז תרשי לי להכיר לך סטודנט שאני מכירה.
הוא יודע הכול על אקטיביזם נגד גזענות,
והוא יוכל לכוון אותך לכיוון הנכון.
בסדר. -היי, אל תטעי.
אני רוצה שתילחמי,
אבל אני רוצה גם שתנצחי.
תודה, אימא.
זה מזכיר לי מאוד את ארוחות יום ראשון בבית.
סבתא שלי הייתה מבשלת וכל המשפחה הייתה מגיעה.
טאופיק, היי. -היי.
זו חברה שלי, צ'רלי, וזה חבר נוסף שלי...
לא משנה. יש רק חברה אחת.
בסדר.
נעים מאוד, צ'רלי. -היי.
סמיר, לא הגעת למרכז הקהילתי בתקופה האחרונה.
מה עשית?
כן! הייתי די עסוק ב... ב...
במה?
במועדון הארכיאולוגים הצעירים.
אין מצב! אני מת על ארכיאולוגיה.
יש תקופה או אזור מסוים שאתם מתמקדים בהם?
טוב, אנחנו אוהבים את כולם.
לא נכון. אנחנו מתים על כולם.
היי. -ניה.
בדיוק בזמן. זה חבר שלי, טאופיק.
נעים מאוד.
אז לכבוד מה המסיבה?
משפחה חדשה הגיעה מטורקיה וזו מסיבת קבלת פנים.
הם לא סורים?
הם כן, אבל כשיצאו מסוריה,
הם היו צריכים לגור בטורקיה לפני שיכלו לבוא לכאן.
גם אנחנו עשינו זאת.
למה?
בגלל המלחמה בסוריה, החיים של רבים מאיתנו נעשו מסוכנים מאוד,
אז נאלצנו להימלט למדינות סמוכות כמו טורקיה, לבנון או ירדן.
היינו פליטים וגרנו במחנה פליטים.
וחיכינו שם עד שבחרו לנו מדינה מארחת חדשה.
רק מעטים זוכים לעזוב. אבל היינו בני מזל.
כך הגענו לכאן, לאמריקה.
וואו.
ניה.
היה יפה מאוד מצד אבא שלך לעזור לכם להכין נמורה.
תני לו את החטיפים האלה לאות הערכתנו.
וואו. באמת שאין צורך.
אני מתעקש.
תודה.
איזה ערב נפלא.
חבל שעליי ללכת לעבודה הערב, אבל זה המצב.
תיהנו מהמסיבה.
איפה אבא שלך עובד?
הוא שרת באוניברסיטה.
הוא מנקה את הספרייה?
כן.
שאל אותו אם אתה יכול להצטרף הערב.
למה? -כמובן!
עכשיו שהספרייה סגורה, זו ההזדמנות הכי טובה שלנו להיכנס.
זה נכון. נוכל לברר לאן מתאים הבורג.
אנסה.
מצאת את הקסם הגדול שלך?
לא, אבל הוא קרוב מאוד. אני מרגיש את זה. המוח שלי מדגדג.
זה תמיד קורה לפני ה"וופה".
אבא שלי הסכים.
הנמורה שימחה אותו כל כך, שהוא היה מסכים לכל דבר.
תפגשו אותי הערב בספרייה ב-20:00.
אשלח לכם את מיקום המפגש המדויק ואז אכניס אתכם.
בסדר. בבקשה.
זה טעים.
זה טעים מאוד. -מעדן.
ברכותיי לשף.
אמסור לו.
היי, אבא, למה הם הגיבו כך לנמורה?
בכפר שגדלתי בו,
המשפחה של אמירה ניהלה מאפייה במשך דורות רבים,
והקינוח המפורסם ביותר שלהם היה נמורה.
ובשנה שעברה המאפייה הופצצה ונהרסה.
הם מתגעגעים למאפייה ולבית מאוד.
שוב תודה.
לא הייתי מצליח בלי החברים שלי.
וופה!
חשבת על קסם! -לא.
אז מה העניין?
מאז שהגעתי לכאן, ראיתי מעשי ידידות מדהימים,
וזה היה המדהים מכולם.
"וופה" זה לא להמציא אשליה
למופע יוקרתי במיאמי מול כמה זרים.
"וופה" זה להפסיק להגיד "וופה" כל הזמן.
אני רק רוצה לחזור להיות ילד רגיל.
אני רוצה לחזור הביתה, ללה ויסטה. אני רוצה לפגוש שוב את החברה שלי אמנדה.
ואני רוצה לעשות איתה מופעי קסמים, לחברים ולמשפחה שלנו.
ועכשיו הגיע הזמן למופע ההיעלמות שלי.
אבל רגע. סוף כל סוף ניכנס לספרייה הערב.
כן, מה עם הבורג והשטח המת והכול?
אנחנו זקוקים לך. -לא עוד.
אתם יודעים כל מה שאתם צריכים לדעת.
אתה תחסר לי. לימדת אותי המון.
את לימדת אותי יותר.
גרמת לי להיזכר כמה אהבתי קסם מלכתחילה.
בהצלחה, ידידיי. ואונו, דוס, טרס...
"ליאו אל מגניפיקו" פבלו קרטאיה -
אבא?
אתה מתגעגע לבית?
אני לא מתגעגע לסכסוך. אני לא מתגעגע להרס.
אני לא מתגעגע לדאגה לאחיך ולך.
זה הגיוני.
אבל יש דברים אחרים שאני מתגעגע אליהם מאוד.
לרחובות העמוסים, לשווקים, לצלילי המוזיקה.
למה אתה מתגעגע?
לבני הדודים שלי. לשכנים שלנו.
לשחק כדורגל אחרי בית הספר.
תמיד יהיו לנו הזיכרונות האלה, חביבי.
עכשיו שאנחנו כאן, אנחנו בטוחים,
נוכל ליצור זיכרונות חדשים.
בסדר.
נייר -
קדימה. זו הדלת הראשית.
אבא שלי ואני כבר ניקינו את החדר הזה.
תישארו כאן עד שאשלח לכן הודעה,
ואז ניפגש מחוץ לחדר הארכיון. בסדר?
הבנתי. -סגור.
היי, קאובוי, אנחנו מכירים את הילד הזה.
כן. הכול נראה טוב כאן. בוא נעלה למעלה.
נותרו רק חמישה חדרים.
יש בעיה קטנה. -מה?
השארתי את פח האשפה בחדר האחרון.
אתה זוכר איך לחזור לשם?
כן. זה לא ייקח זמן רב. -פגוש אותי בחדר המורים.
בסדר.
תזכרו,
הקהל היחיד שעלינו לרמות הוא שלוש מצלמות האבטחה האלה.
אוליבר, אם אתה מקשיב, אחל לנו הצלחה.
ניה!
זה היה קרוב. -בואו נזדרז.
בסדר, אבל זכרו, תישארו בשטח המת.
אין חורים.
היי, תראו.
הם זהים.
אני לא רואה חורים בצד הזה.
גם כאן. -מה זה בכלל?
תורמים לאוניברסיטה. -במשך שנים רבות.
קיר הכבוד של ויקפורד -
אני צריך לחזור אל אבא שלי. נגמר לנו הזמן.
"אם אתם רוצים לראות את התמונה הגדולה,
עליכם למצוא זווית ראייה אחרת."
וופה.
שלושת הלוחות האלה.
הם בולטים יותר מהאחרים.
"מייסיון קנינג."
"לורנס אוסגוד."
"גרנוויל וינת'רופ."
מי הם?
אני אקח את וינת'רופ. -אני את אוסגוד.
ניה, חפשי את קנינג.
מייסיון קנינג -
לורנס אוסגוד -
גרנוויל וינת'רופ -
תרגום: אסף ראביד