„SESAME WORKSHOP“ PRISTATO
Oliveris - Itano dėdė?
Kaip Itanas susijęs su „Iškalbinguoju Valstiečiu“?
Dar labiau susinervinau.
Mano pirmas didysis magijos šou - vaikui, kuris liūdi dėl dėdės mirties?
Jei iki trečios valandos nenupirksiu deserto,
mane išgelbės tik magas.
Ne visai suprantu, kas čia vyksta,
bet Oliveris atvedė mus čia ne šiaip sau, o kad surastume sarkofagą.
Tai, kas jame yra, padės mums išnarplioti paslaptį.
Kelio atgal nėra.
Tai bus tragedija.
Nesijaudink. Jei tau kas nors nepavyks, Leo padės. Jis juk nematomas.
Nė už ką! Čarlei viskas pavyks. Jai nereikia mano pagalbos.
Tau nereikia mano pagalbos. Tau viskas pavyks. Kvėpuok.
Įkvepi per nosį, iškvepi per burną.
Gerai.
Prie darbo.
Žaislinis sarkofagas.
Ką čia darai?
Atsiprašau?
Tu tas keistuolis iš karatė treniruočių. Kaip atsidūrei mano namuose?
Aš - magės Čarlės draugas.
Ką darai mano kambaryje?
Ieškojau tualeto, tikriausiai pasiklydau.
Jis - ten.
Vaiduoklio žinutės
Problemėlė. Radau sarkofagą.
Tai - maža dėžutė daiktams laikyti.
Puiku. O kas negerai?
Itanas užtiko mane savo kambaryje, tad nespėjau jo paimti.
Nueisiu ten, kai prasidės šou.
Turime didesnę problemą. Čarlė puolė į paniką.
Ji užsidarė tualete ir atsisako rodyti fokusus.
Aš ją suprantu. Viskas ne taip paprasta.
Dėmesio, visi. Manau, metas pradėti.
Todėl... - Gerai.
...nieko nelaukdama kviečiu Čarlę!
Prieš Čarlės pasirodymą - specialus įžanginis numeris.
Nepakartojamas Samiras!
Ką? - Juk reikėjo kažką daryti.
Nesijaudink. Aš tau padėsiu.
Aš...
Padėk.
Kaip sekas?
Šaunuolis! Puiki pradžia.
Čarle, nagi.
Tu nieko nesupranti.
Aš negaliu.
Tavo korta...
Čirvų devyniukė. - Nea.
Pikų valetas.
Jis meluoja.
Sakyk taip: „Na, o aš matau...“
Na, o aš matau...
„...kad tu juokauji, ir...“
...kad tu juokauji, ir...
Geras.
Čirvų devyniukė!
Taip. - Ačiū.
Na, truputėlį persistengiau.
Nenorėčiau nustelbti pagrindinio pasirodymo.
Gerai tu čia.
Nesuprantu, kas tau yra, bet tu privalai surengt pasirodymą.
Aš pykstu ant tavęs.
Ką? - Pykstu ant tavęs.
Nieko nesuprantu. Maniau, kad nori tapti mage.
Žinoma, kad noriu. Bet tai nesuteikia tau teisės organizuot pasirodymus,
pirma neatsiklausus manęs.
Klausyk. Tai - pirmasis mano pasirodymas. Ir labai svarbus man.
Veikti reikėjo greitai. Nebuvo laiko.
Kad parašytum žinutę?
Nė nepagalvojau, kad tu atsisakysi, todėl ir nepaklausiau.
Klausyk, aš viską suprantu.
Esi labai protinga, ir tavo idėjos - pačios geriausios.
Bet tai nereiškia, kad gali spręsti už Samirą ar mane,
mūsų neatsiklaususi.
Ir tai ne pirmas kartas. Tu nuolat taip elgiesi.
Vakar man Samiras sakė tą patį.
Turėjau tau paskambinti ir atsiklausti. Atleisk man.
Atsiprašymas priimtas.
Patikėk, tu irgi esi labai protinga,
ir tavo galvoje sukasi daugybė puikių idėjų.
Bet kartais... - Kartais jos pasimeta
tarp blogų idėjų, kurių neišlaiko mano liežuvis?
Taip.
Taip, esu jau tai girdėjusi.
Na, pažadu prieš išsižiodama geriau pagalvoti.
O aš pažadu prieš priimdama sprendimus tartis su jumis.
Susitarėm.
Na ir puiku. Tai ką, šou prasideda?
O jei susimausiu?
To nebus.
Nebūčiau tavęs pasiūliusi, jei nors kiek tavim abejočiau.
Sveikučiai! Aš - Čarlė. Malonu jus visus matyti!
Kam patinka fokusai?
Man! - Man patinka!
Valio! Puiku! Kam patinka fokusai su virvute?
Einu į viršų.
Ne. Būk čia. Reikia palaikyti Čarlę. - Gerai.
Fokusas su skarele.
Trauk kortą.
Pikų aštuoniukė. - Pala, ką?
Vienas, du, trys. Gerai.
Dovanoju tau.
Su gimtadieniu!
Ačiū jums!
Vepa!
Su gimtadieniu! - Valio!
Čarle, tai buvo nuostabu. - Įspūdinga!
Ačiū. - Svarbiausia, kad buvai savimi.
Šitaip stengiuosi padaryt visiems įspūdį, nors paprasčiausiai turėčiau būti savimi.
Tu privertei mane susimąstyti.
Ar tai - gerai?
Žinoma! Labai įkvepia.
Jaučiu, kad mane aplankys vepa.
Pagaliau sugalvosiu naują triuką, ir Leo gerbėjai bus laimingi.
Kaip ir Leo rėmėjai.
Nebėra. Jis buvo čia.
Kas tu toks?
Pirma, keistai elgeisi per karatė treniruotę.
Antra, lyg tyčia,
tavo draugė surengia pasirodymą per mano gimtadienį.
Beje, man labai patiko.
Trečia, aptikau tave šniukštinėjantį mano kambaryje.
Ką visa tai reiškia?
Nesu kvailas. Man ką tik suėjo devyneri.
Manau, reikėtų jam pasakyti tiesą. Kaip jūs manot?
Ačiū, kad paklausei.
Itanai, mes pažinojom tavo dėdę Oliverį.
Tau sunku bus patikėti tuo, ką pasakysiu,
bet Oliveris atsiuntė mus į tavo šventę,
nes norėjo, kad atiduotum mums savo sarkofagą.
Taip ir patikėsiu. - Tai - tiesa.
Netikiu. Jūs nepažinojot mano dėdės.
Ką?
Kas čia?
Giza. Didžiųjų piramidžių miestas.
Ruošėtės su Oliveriu ten važiuoti.
Iš kur žinai?
Jis visiems gyrėsi, kad vyks su mylimiausiu sūnėnu į Egiptą.
Varžtas? Su gėlyte.
Manau, tai - lotosas. Vienas iš žodžių, kurį išsiverčiau.
Iš kur jį gavai?
Buvau bibliotekoje su dėde Oliveriu.
Universiteto bibliotekoje? - Taip.
Jis sakė, kad bando išnarplioti svarbią paslaptį.
Tą varžtą jis rado ant grindų ir pamanė, kad jis - įtartinas.
Padavė jį man ir liepė saugoti.
Gal pameni, kurioje konkrečioje bibliotekos vietoje buvote?
Pamenu, ten buvo didelis paveikslas su paukščiu.
Na, tu mums labai padėjai, Itanai. Mes jau eisime.
Norėtume tau daugiau papasakoti,
bet manome, kad Oliveris ne šiaip sau laikė tai paslaptyje.
Suprantu.
Ačiū, kad mumis patikėjai.
Su gimtadieniu.
Aš jo labai ilgiuosi.
Ir mes.
Liūdna. - Taip.
Pala. Nemanot, kad su juo reikia pasikalbėti?
Sutinku, bet tu nespėsi į kepyklėlę.
Užjaučiu dėl Oliverio.
Ačiū.
Žinau, ką reiškia netekti artimo žmogaus.
Mano gimtinėje Sirijoje vyksta karas.
Pernai žuvo mano pusbrolis, labai jo ilgiuosi.
Skaudu.
Dar skaudžiau galvoti apie tai per gimtadienį.
Mes su dėdė Oliveriu eidavom į parką ir įsivaizduodavom, kad esam Egipte.
Įsivaizduodavom, kad šliuožynė - sfinksas, ir jis nuolat kalbėdavo juokingu balsu.
„Esu linksmasis sfinksas.“
Tau turbūt atrodo kvaila...
Nieko panašaus. Oliveris buvo... labai linksmas.
Tiesiog žinok, kad jis visada bus tavo gyvenime.
Visada.
Maniau, jos buvo perdegusios.
Gražiai su juo pasikalbėjai.
Jis - šaunus berniukas.
Bet į kepyklėlę tikrai nebespėsiu.
Teks rimtai pasikalbėti su tėčiu ir pasakyti jam visą tiesą.
Tėti, turi produktų?
Taip.
Skaniai atrodo.
Baigęs koledžą dirbau libaniečių restorane.
Sirijos virtuvė - labai panaši.
Man tik atrodo ar iš tikrųjų kvepia gėlėmis?
Tai - rožių vanduo. - Taip ir yra.
Močiutės virtuvė taip kvepėdavo,
kai ji kepdavo pyragus.
P. Barnsai, labai ačiū. Pažadu, mes jums sumokėsime.
Aš vaišinu, nė negalvok apie tai.
Aš taip negaliu. Norėčiau jums kaip nors atsilyginti.
Ką, gi. Galite sutvarkyti virtuvę. Labai apsidžiaugčiau.
Smagaus vakarėlio. - Ačiū.
Sveika, mieloji. - Labas, branguti.
Skaniai kvepia.
Aš truputį vėluosiu.
Nieko tokio. Eime tvarkytis.
Gerai.
Mama, galėsiu su tavim pasikalbėti, kai sutvarkysim virtuvę?
Žinoma. - Gerai.
Samirai, kur taip ilgai buvai? Mes jaudinomės dėl tavęs.
Juk prašiau tavęs, sūnau. Nupirkai kepyklėlėje pyragą?
Tiesą sakant, ne.
Ką?
Nesijaudinkit.
Pats iškepei?
Su draugų pagalba.
Skaniai atrodo, Samirai.
Prašau.
Valio! Matai? Juk sakiau.
Nijos tėtis - keturių žvaigždučių šefas.
Tu per daug jaudiniesi, Samirai.
Labai gerai parašyta.
Ačiū.
Ir labai įtikinamai.
Bet?
Bet abejoju, ar sulauksi norimos reakcijos,
patalpinusi įrašą socialiniuose tinkluose, kad ir koks iškalbus jis būtų.
Mama, todėl ir prašau tavo pagalbos.
Jei pasisakytum ir prisijungtum prie boikoto, tavęs paklausytų.
Gal net parodytų per žinias, nes tu esi žinomas žmogus.
Žinomumas - santykinis dalykas.
Universiteto prezidentė
negali boikotuot maisto prekių parduotuvės šalia studentų miestelio.
Tai - nepriimtina.
Nepriimtina?
Nepriimtina tai, kad tas žmogus nusiteikęs prieš juodaodžius.
Gerai. Pati suorganizuosiu boikotą.
Močiutė dalyvavo Montgomerio boikote. Pratęsiu šeimos tradiciją.
Tai buvo gerai koordinuotas veiksmas, kruopščiai rengtas kelis mėnesius.
Mama, viską padarysiu pati. Nesu maža mergaitė.
Klausyk.
Nuo tada, kai ta ponia pagrasino tau policija,
ieškai būdų, kaip tam pasipriešinti.
Bet tai reikia daryti teisingai.
Ir?
Supažindinsiu tave su vienu studentu.
Jis gerai išmano antirasistinius veiksmus
ir gali tave nukreipti teisinga linkme.
Gerai. - Suprask mane teisingai.
Noriu, kad tu ne tik kovotum,
bet ir laimėtum.
Ačiū, mama.
Tai man primena sekmadieninius pietus gimtuosiuose namuose.
Abuela prigamindavo valgyti, susirinkdavo visa šeima.
Tufikai! Sveikas! - Labas.
Čia mano draugė Čarlė, o čia - kitas draugas...
Nesvarbu. Tik viena draugė.
Aišku.
Malonu susipažinti, Čarle. - Sveikas.
Samirai, seniai tavęs nemačiau bendruomenės centre.
Kur buvai dingęs?
Taip! Na, buvau užsiėmęs su...
Su kuo?
Jaunųjų archeologų būreliu.
Negali būti. Dievinu archeologiją!
Domitės konkrečiu laikotarpiu ar regionu?
Na, visais.
Ne visai taip. Mus jie visi domina.
Sveiki. - Nija!
Pačiu laiku. Susipažink su mano draugu Tufiku.
Malonu susipažinti.
Kokia proga?
Iš Turkijos atvyko nauja šeima, surengėme sutikimo šventę.
Ne iš Sirijos?
Na, jie yra iš Sirijos, bet pabėgę iš ten
kurį laiką gyveno Turkijoje, prieš atvykdami čia.
Tokiu būdu ir mes čia atvykome.
Kodėl?
Sirijoje nesaugu dėl ten vykstančio karo,
todėl žmonės bėga į kaimynines šalis - Turkiją, Libaną ar Jordaniją.
Mes buvom pabėgėliai ir gyvenom pabėgėlių stovykloje.
Laukėm, kol mus priims kita šalis.
Mažai kam pasiseka, bet mums nusišypsojo laimė.
Taip ir atsidūrėme Amerikoje.
Nieko sau.
Nija.
Tavo tėtis buvo labai malonus, kad padėjo iškepti pyragą.
Noriu atsidėkoti jam šiais skanėstais.
Nereikėjo.
Primygtinai prašau.
Ačiū.
Koks malonus vakaras.
Gaila, kad man reikia į darbą, bet nieko nepadarysi.
Pasilinksminkit.
Kur dirba tavo tėvas?
Valytoju Universitete.
Ir biblioteką valo?
Taip.
Pasisiūlyk jam eiti kartu šįvakar.
O kam? - Na, žinoma!
Dabar, kai biblioteka uždaryta, kito kelio ten patekti nėra.
Teisingai. Galbūt išsiaiškinsim, kam tinka tas varžtas.
Pabandysiu.
Sugalvojai didįjį triuką?
Ne, bet greitai sugalvosiu. Jaučiu tai. Smegenys dilgčioja.
Visada taip būna, prieš aplankant vepa.
Tėtis sutiko.
Jis šitaip džiaugėsi dėl manų pyrago, kad dabar su viskuo sutiktų.
Aštuntą susitinkam prie bibliotekos.
Tikslią vietą pranešiu žinute, o tada įleisiu jus vidun.
Gerai. Nesijaudink.
Labai skanu.
Labai skanu! - Dieviška.
Pagyrimai šefui.
Būtinai jam perduosiu.
Tėti, kodėl manų pyragas sukėlė jiems tokius jausmus?
Kaime, kuriame užaugau,
Amiros šeima nuo seno turėjo kepyklėlę,
kuri garsėjo skaniausiu manų pyragu.
Pernai į kepyklėlę pataikė bomba, ir ji buvo sulyginta su žeme.
Jie labai ilgisi kepyklėlės ir namų.
Dar kartą ačiū.
Ir ačiū mano draugams.
Vepa!
Sugalvojai triuką! - Ne.
Kas tada?
Nuo tada, kai čia atsidūriau, daug kartų galėjau įsitikint, kokie esat draugiški,
bet tai mane sukrėtė labiausiai.
Vepa nereiškia, kad turiu sukurt kažkokią iliuziją
prašmatniame šou Majamyje miniai svetimų žmonių.
Vepa reiškia nustot kartoti „vepa“.
Noriu vėl būti paprastu žmogumi.
Noriu grįžti į La Vistą. Noriu pasimatyt su savo drauge Amanda.
Noriu rodyt fokusus su ja savo draugams ir šeimai.
O dabar atėjo laikas parodyt jums dingimo triuką.
Palauk! Juk šįvakar susiruošėm į biblioteką!
Taip. O kaip varžtas, akloji zona ir visa kita?
Mums tavęs reikia! - Jau nebe.
Žinote viską, ką turit žinoti.
Ilgėsiuos tavęs. Daug ko mane išmokei.
Tu mane - daugiau.
Privertei mane prisiminti, ką man reiškia magija.
Sėkmės, mano draugai. Ir uno, dos, tres...
„LEO STEBUKLADARYS“ PABLAS KARTAJA
Tėti?
Ilgiesi namų?
Nesiilgiu konflikto. Nesiilgiu suirutės.
Nesiilgiu laikų, kai teko jaudintis dėl tavęs ir tavo brolio.
Suprantu.
Bet yra dalykų, kurių labai ilgiuosi.
Šurmuliuojančių gatvių, turgaus, muzikos garsų.
O ko tu ilgiesi?
Pusbrolių. Kaimynų.
Futbolo po pamokų.
Šie prisiminimai lydės mus visą gyvenimą, habibi.
Dabar, kai gyvenam čia ir esam saugūs,
susikursime naujus prisiminimus.
Žinoma.
POPIERIUS
Greičiau. Pagrindinis įėjimas - ten.
Šičia su tėčiu jau sutvarkėme.
Likit čia ir laukit mano žinutės,
susitiksime prie archyvo, gerai?
Gerai. - Sutarta.
Kaubojau. Mes jį pažįstam.
Taip. Čia viskas gerai. Lipam į viršų.
Liko penki kabinetai.
Problemėlė. - Kas nutiko?
Kabinete, kurį ką tik sutvarkėm, palikau šiukšlinę.
Prisimeni, kaip ten nueiti?
Žinoma. Aš greitai. - Susitiksim hole.
Gerai.
Nepamirškim,
mums reikia apgauti tik tas tris apsaugos kameras.
Oliveri, jei girdi mus, palinkėk sėkmės.
Nija!
Vos neįkliuvom. - Paskubėkim.
Tik neišeikim iš aklosios zonos.
Jokių skylučių.
Žiūrėkit.
Tinka.
Šitoje pusėje - jokių skylučių.
Ir čia nieko. - O kas čia?
Universiteto rėmėjai. - Nuo seniausių laikų.
VIKFORDO GARBĖS SIENA
Turiu grįžt pas tėtį. Nebeturime laiko.
„Jei nori suvokti bendrą vaizdą,
pažvelk į viską kitu kampu.“
Vepa.
Tos trys vardinės lentelės.
Jos atsikišusios labiau už kitas.
Meisonas Keningas.
Lorensas Osgudas.
Grenvilis Vintropas.
Kas jie tokie?
Pagūglinsiu Vintropą. - Aš - Osgudą.
Nija, pasidomėk Keningu.
MEISONAS KENINGAS
LORENSAS OSGUDAS
GRENVILIS VINTROPAS
Išvertė Laima Banionienė