Är Oliver Ethans morbror?
Vad har Ethan att göra med Den vältaliga bonden?
Nu är jag extra nervös.
Gör jag min första stora magiföreställning för en pojke vars morbror dött?
Och om jag inte hämtar desserten före tre,
behöver jag magi för att inte få skäll.
Jag vet inte exakt vad som pågår,
men Oliver skickade hit oss för att hitta sarkofagen.
Innehållet för oss närmare mysteriets lösning.
Så showen måste fortsätta.
Det här blir en katastrof.
Lugn. Om du fastnar hjälper Leo dig. Han är osynlig.
Aldrig! Charli behöver inte mig. Hon klarar sig själv.
Du klarar det här. Andas nu.
In genom näsan, ut genom munnen.
Okej.
Nu kör vi.
En leksakssarkofag.
Hallå! Vad gör du?
Förlåt.
Du är den konstiga killen från karaten. Och nu är du här.
Jag är vän till Charli, magikern.
Vad gör du i mitt rum?
Jag letade efter toan och gick fel.
Den är här borta.
Spökskrivaren
Ett litet problem. Jag fann sarkofagen.
Det är ett litet skrin man kan ha saker i.
Bra. Vad är den dåliga nyheten?
Ethan kom på mig innan jag kunde titta i den.
Jag går tillbaka när showen börjar.
Vi har ett större problem. Charli flippar ut.
Hon gömmer sig på toan och vill hoppa av.
Jag vet hur det är. Inte kul.
Okej, allihop. Då är det dags att börja.
Så... -Okej.
...här kommer Charli!
Innan vi ser Charli, har vi ett särskilt öppningsnummer.
Den spektakulära Samir!
Va? -Jag måste göra en sak.
Inga problem. Jag pratar dig igenom alltihop.
Jag...
Hjälp.
Hur mår ni idag?
Bra! Utmärkt öppning.
Charli, kom igen.
Du förstår inte.
Jag klarar inte det här.
Ditt kort är...
...hjärter nio.
Hjärter nio. -Nix.
Det är spader knekt.
Han försöker luras.
Säg så här: "Allt jag kan se..."
Allt jag kan se...
"...är en skojare och..."
...är en skojare och...
Så coolt.
Hjärter nio!
Ja. -Tackar.
Jag kanske ska göra nåt aningen mindre spektakulärt.
Jag vill inte överglänsa huvudnumret.
Mycket bra.
Jag vet inte vad det är, men du behövs på scenen.
Jag är arg på dig.
Va? -Det är sant.
Jag fattar inte. Du ville ju bli magiker.
Visst. Men det ger dig inte rätt att boka showen
utan att fråga mig först.
Hör på. Det är min första show. Det är en stor grej.
Jag måste agera snabbt. Jag hann inte.
Hann inte sms:a?
Jag var säker på svaret, så jag kollade inte.
Alltså, jag fattar.
Du är supersmart och har vanligen de bästa idéerna.
Men du kan inte ta beslut för mig och Samir
utan att fråga först.
Det är inte bara showen. Det händer jämt.
Samir sa samma sak till mig igår.
Jag borde ha ringt dig först och frågat. Förlåt mig.
Ursäkten godtas.
Och jag tycker faktiskt att du också är supersmart,
och du har en massa bra idéer.
Men ibland... -Ibland försvinner de
bland de dåliga idéerna som jag säger högt.
Ja.
Det har jag fått höra.
Hädanefter ska jag använda min inre röst mer.
Och jag ska använda min yttre röst bättre.
Det låter bra.
Bra. Så, ska vi köra?
Tänk om jag gör fiasko?
Ingen risk.
Jag hade inte fixat jobbet åt dig om jag tvivlat.
Hejsan! Jag heter Charli. Kul att träffa er idag!
Vem här gillar magi?
Jag! -Jag!
Bra! Okej! Vem här gillar reptricket?
Jag går upp.
Nej. Stanna. Vi måste stötta Charli. -Ja.
Och nu silketricket.
Ta ett kort.
Spader åtta. -Vänta, vadå?
Ett, två, tre. Okej.
Här får du.
Har den äran!
Och tack! -Oj!
Wepa!
Har den äran! -Ja!
Tjoho!
Charli, det var jättebra. -Toppen!
Tack. -Och det bästa var att du var dig själv.
Jag jobbar så hårt för att imponera, när jag borde vara mig själv.
Du får mig att ifrågasätta allt.
Är det bra?
Absolut! Så inspirerande.
Wepan är nära. Jag känner det.
Jag ska komma på tricket och Leos fans blir glada.
Liksom Leos sponsorer.
Den är borta. Den var här förut.
Vem är du?
Ett: Du var jättekonstig vid karatelektionen.
Två: Helt oväntat
uppträder dina vänner på min födelsedag.
Bra jobbat, förresten.
Och tre: Före festen såg jag dig snoka runt i mitt rum.
Vad är det som pågår?
Oj.
Jag är inte dum. Jag fyllde nyss nio.
Vi borde säga sanningen. Vad säger ni?
Bra att du frågar.
Ethan, vi kände din morbror Oliver.
Och det här låter säkert galet,
men Oliver skickade oss till festen,
för han vill att du ska ge oss din sarkofag.
Knappast. -Det är sant.
Jag tror er inte. Ni kände inte min morbror.
Hör ni.
Hör ni, vadå?
Giza, pyramidernas hem.
Du skulle åka dit med Oliver.
Hur vet ni det?
Han berättade hur han såg fram emot att åka till Egypten med sin systerson.
En skruv? Med en blomma på.
Troligen en lotus, ett av orden jag översatte.
Var fick du tag i den?
Jag var i biblioteket med morbror Oliver.
Universitetsbiblioteket? -Ja.
Han försökte lösa ett stort mysterium, sa han.
Han fann skruven på golvet och tyckte att det var misstänkt.
Han gav mig den och bad mig förvara den.
Minns du var du var i biblioteket?
Det fanns en stor målning av en fågel, minns jag.
Det här hjälper oss mycket, Ethan. Vi kan nog gå nu.
Vi skulle vilja säga mer,
men vi tror att Oliver höll det hemligt av en orsak.
Jag förstår.
Tack för att du litar på oss.
Har den äran.
Jag saknar honom verkligen.
Vi också.
Det var så sorgligt. -Ja.
Vänta. Ska vi inte prata med honom?
Instämmer, men du måste ju till bageriet före kl 15:00.
Jag är ledsen för Oliver.
Tack.
Jag vet hur det är att mista nån.
Det är krig i landet jag kommer ifrån, Syrien.
Min kusin dog i fjol, och jag saknar honom.
Det är väldigt svårt.
Speciellt på särskilda dagar, som födelsedagar.
Morbror Oliver och jag brukade gå i parken och låtsas vara i Egypten.
Vi låtsades att rutschbanan var en sfinx, och han pratade med lustig röst.
"Jag är sfinxen, och jag är väldigt rolig."
Det låter väl dumt...
Inte alls. Oliver var... ..."väldigt rolig."
Men minns, att han aldrig försvinner från ditt liv.
Han kommer att finnas där.
Jag trodde att den var trasig.
Du var jättebra.
Han är en bra grabb.
Jag hinner aldrig till bageriet i tid.
Jag måste gå till min pappa och säga sanningen.
Pappa, är ditt skafferi välförsett?
Ja.
Oj.
Det ser jättebra ut.
Jag jobbade i en libanesisk restaurang efter college.
Syrisk mat är rätt lik libanesisk.
Är jag galen, eller doftar det blommor?
Det är rosenvattnet. -Ja.
Min mormors kök doftade alltid så
när hon bakade desserter.
Mr Barnes, tack så mycket. Vi ska återgälda er, jag lovar.
Jag bjuder, tänk inte mer på saken.
Det är omöjligt. Jag vill verkligen återgälda dig.
Nåja, ni kan diska och städa upp. Det skulle göra mig nöjd.
Ha en bra fest. -Tack.
Hej, vännen. -Hej.
Det doftar gott här.
Jag kanske blir lite sen.
Inga problem. Vi städar upp.
Ja.
Mamma, får jag prata med dig lite sen?
Visst. -Bra.
Samir, varför dröjde du? Vi blev oroliga.
Jag sa ju hur viktigt det var. Hade bageriet namoura?
Faktiskt inte.
Va?
Oroa dig inte.
Har du bakat dem?
Jag hade lite hjälp.
Det ser jättegott ut.
Inga problem.
Ja! Jag sa ju det.
Nias pappa är en stjärnkock.
Du oroar dig för mycket.
Det är mycket välskrivet.
Tack.
Och mycket övertygande.
Men?
Men du kanske inte får det gensvar du önskar
av bara en postning på sociala medier, oavsett hur vältalig.
Det är därför jag behöver din hjälp.
Om du gick med i bojkotten, skulle folk lyssna.
Det kanske kom på nyheterna, för du är typ berömd.
Berömmelse är relativt.
Som universitetets rektor
kan jag inte gå med i en bojkott av en närbutik nära campus.
Det vore olämpligt.
Olämpligt?
Det är olämpligt att den där typen rasprofilerar svarta.
Okej. Jag organiserar bojkotten själv.
Mormor deltog i bussbojkotten i Montgomery. Jag fullföljer traditionen.
Det var en välorganiserad kampanj som tog många månader att ordna.
Mamma, jag klarar det själv. Behandla mig inte som en bebis.
Hör på.
Efter att kvinnan polisanmälde dig
har du sökt efter ett sätt att slå tillbaka.
Men det måste göras rätt.
Okej?
Låt mig presentera dig för en student jag känner.
Han vet allt om aktivism mot rasism
och kan ge dig vägledning.
Okej. -Du, missförstå mig inte.
Jag vill att du kämpar,
men också att du vinner.
Tack, mamma.
Det är påminner mig om söndagsmiddagar där hemma.
Min abuela lagade mat och hela släkten kom.
Toufik! Hej! -Hej.
Det här är min vän Charli, och min andra vän...
Glöm det. Det var bara en vän.
Okej.
Trevligt att träffas, Charli. -Hej.
Samir, du har inte varit på kulturhuset på länge.
Vad har du haft för dig?
Ja! Jag har varit rätt upptagen med...
Med vad?
Klubben Unga arkeologer.
Är det sant? Jag älskar arkeologi!
Fokuserar ni på en viss tidsperiod eller region?
Tja, vi gillar dem alla.
Nej. Vi älskar dem.
Hej. -Nia!
Precis i tid. Det här är min vän, Toufik.
Trevligt att träffas.
Vad är det ni firar?
En ny familj har kommit från Turkiet, vi välkomnar dem.
Är de inte syrier?
Jo, men när de kom från Syrien
måste de leva i Turkiet innan de kunde resa hit.
Vi gjorde likadant.
Varför?
På grund av kriget i Syrien blev livet otryggt för många av oss,
så vi måste fly till grannländer som Turkiet, Libanon eller Jordanien.
Vi var flyktingar och bodde i ett flyktingläger.
Vi väntade där tills vi tilldelades ett nytt värdland.
Mycket få kan komma vidare, men vi hade tur.
Det var så vi hamnade i Amerika.
Oj.
Nia.
Så snällt av din far att hjälpa dig göra namoura.
Ta med de här godsakerna till honom som tack.
Oj! Det var verkligen inte nödvändigt.
Jag insisterar.
Tack.
Vilken härlig kväll.
Tyvärr måste jag jobba ikväll, men så är det.
Ha så trevligt.
Var jobbar din far?
Han städar på universitetet.
Städar han i biblioteket?
Ja.
Fråga om du får hänga med ikväll.
Varför? -Självklart!
Nu när biblioteket är stängt har vi vår chans att komma in.
Sant. Vi kan räkna ut vart skruven hör.
Jag gör ett försök.
Har du räknat ut ditt stora trick?
Nej, men det är så nära. Det pirrar i hjärnan.
Det händer jämt före wepa- ögonblicket.
Min pappa sa ja.
Han var så glad för namouran att han hade sagt ja till allt.
Möt mig vid biblioteket kl 20:00.
Jag sms:ar var vi ska träffas, så jag kan släppa in er.
Okej. Såja.
Det här är fint.
Jättegott! -Delikat.
Mina komplimanger till kocken.
Jag ska hälsa honom.
Pappa, varför reagerade de så där för namouran?
I byn där jag växte upp
hade Amiras familj ett bageri i många år,
och deras mest berömda dessert var namoura.
I fjol bombades och förstördes bageriet.
De saknar bageriet och hemmet mycket.
Tack igen.
Det hade inte gått utan mina vänner.
Wepa!
Du har kommit på tricket! -Nej.
Så vad är det?
Sen jag kom hit har jag sett fantastiska vänskapsbevis,
men inget större än det här.
Wepan är inte att komma på nån illusion
för en flådig show i Miami inför en massa främlingar.
Wepan är att sluta säga "wepa" jämt.
Jag vill vara en vanlig kille igen.
Jag vill återvända hem till La Vista och träffa min vän Amanda igen.
Jag vill göra magishower med henne, för vänner och familj.
Och nu försvinner jag magiskt.
Men vänta! Vi kommer ju äntligen in i biblioteket ikväll.
Ja. Skruven och den blinda fläcken och så?
Vi behöver dig! -Inte nu längre.
Ni vet allt ni behöver veta.
Jag lär sakna dig. Du har lärt mig mycket.
Du har lärt mig mer.
Du påminde mig om hur mycket jag älskar magi.
Lycka till, mina vänner. Och uno, dos, tres...
Pappa?
Längtar du hem?
Jag saknar inte konflikten eller förstörelsen.
Eller att oroa mig för dig och din bror.
Det förstår jag.
Men det finns andra saker jag saknar mycket.
Gatulivet, marknaderna, ljudet av musiken.
Vad saknar du?
Mina kusiner. Våra grannar.
Att spela fotboll efter skolan.
Vi har alltid de minnena.
Nu när vi är här, i trygghet,
kan vi skapa nya minnen.
Okej.
PAPPER
Kom. Där är huvudingången.
Pappa och jag har redan städat här.
Stanna tills jag sms:ar,
och så möts vi utanför arkivrummet. Okej?
Uppfattat. -Tummen upp.
Du, Cowboy. Den grabben känner vi igen.
Allt ser bra ut här inne. Vi går upp.
Bara fem rum kvar.
Ett litet problem. -Vadå?
Jag glömde soptunnan i förra rummet.
Jaha. Minns du hur du kommer dit?
Ja. Kommer strax. -Vi ses i fakultetsrummet.
Ska bli.
Kom ihåg,
den enda publik vi behöver lura är de tre övervakningskamerorna.
Oliver, om du lyssnar, önska oss lycka till.
Nia!
Det var nära ögat. -Fort.
Kom ihåg att stanna i den blinda fläcken.
Det finns inga hål.
Titta.
Den är likadan.
Jag ser inga hål på den här sidan.
Inga här borta. -Vad är det här egentligen?
Universitetsdonatorer. -Sen långt tillbaka.
WICKFORD HEDERSLISTA
Jag måste tillbaka till pappa. Vi hinner inte mer.
"Om man vill se sammanhanget,
ska man se saker ur en annan synvinkel."
Wepa.
De där tre namnplåtarna.
De sticker ut mer än de andra.
"Mason Kenning."
"Lawrence Osgood."
"Granville Winthrop."
Vilka är de?
Jag tar Winthrop. -Jag tar Osgood.
Nia, kolla upp Kenning.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson