„SESAME WORKSHOP“ PRISTATO
Vaikai, ką jūs čia darot?
Mes tik norėjom...
Čia negalima vaikščioti. Uždara teritorija.
Atleiskit. Mes tik... - Tik nepradėkit.
Pala. Tu - Nija Barns. Prezidentės dukra, taip?
Tiek to. Šįkart jus paleisiu,
bet nenorėk, kad jai pasakyčiau, kur jus radau.
Supratot? Gerai. O dabar marš iš čia.
Bėgam! - Greičiau! Nagi!
Vaiduoklio žinutės
Reikia viską sąžiningai pasakyti. Nenoriu į kalėjimą už melavimą farei.
Ji - ne farė, o privati detektyvė.
Vis viena nenoriu rizikuoti.
Sukūriau istoriją apie tai, kaip mes su Oliveriu susipažinom,
nes tai - labai arti tiesos.
Nepaminėsiu tik to,
kad Jaunųjų archeologų būrelis atsirado po jo mirties.
Samirai, nurimk.
Kalbėsiu aš. Jau ką moku, tą moku.
Nija?
Atsiprašau, niekaip negaliu atsigauti po vakarykštės nakties.
Iš kur tas vyras žinojo, kas mano mama?
Klausyk, juk negalvoji,
kad turėtume pasakyt detektyvei apie tunelius, ar ne?
Manau, jei Oliveris būtų to norėjęs,
jis būtų parašęs „detektyvė“, o ne „geležinės grotos“.
Teisingai. Pasitelksim į pagalbą Ralfą. Jis pašniukštinės ir paieškos užuominų.
Galiu pasiimt motociklą?
Kitą kartą, gerai?
Na, kaip pasakysi.
Minutėlę.
Gerai, eime.
Palaukit.
Kur dingo Ralfas?
Kelkitės. Kelkitės! Visi, kelkitės!
Nelaimė! Visi, kelkitės!
Ačiū Dievui, jūs čia.
Klausykit, ten atėjo graužikų naikintojas!
Jums reikia... - Tylos!
Taip, ten atėjo graužikų naikintojas,
ir tik tu esi dėl to kaltas.
Tikriausiai galvojai, kad gali pasivaišint sausainiais,
nes žmonės yra mūsų draugai, ar ne?
Dabar mums teks tūnoti šiame urvelyje,
kol neliks spąstų ir nuodų.
Ir tai truks mažiausiai mėnesį.
Ralfai, mūsų maisto atsargos senka. Jei negausime daugiau maisto...
Pasikalbėsiu su vaikais, gerai? Jie jums padės.
Jokių žmonių!
Gerai. Pats viską padarysiu.
Nori padėti, Ralfai?
Taip, tai - mano kaltė. Todėl viską padarysiu.
Tada nešdinkis iš čia. Jau ir taip daug padarei.
Gerai. Tuojau pradėsim.
Tik pasidarysiu kavos.
Taigi, nežinau, kas jums buvo pasakyta,
tad prisistatysiu. Esu privati detektyvė Keitė Donovan.
Mane pasamdė universitetas
išsiaiškinti „Iškalbingojo Valstiečio“ suklastojimą ir vagystę.
Taigi, užduosiu jums kelis klausimus.
Galite nebijoti, jums niekas negresia. Tai bus draugiškas pokalbis.
Be to, prašytume apie šį incidentą niekam nepasakoti.
Tai - opus universiteto reikalas,
kuris neturėtų iškilti aikštėn.
Gal norite ko paklausti?
Galiu į tualetą?
Žinoma. Koridoriumi ir į dešinę.
Aš nenoriu į tualetą.
Nagi.
Kas jus sudomino archeologija?
Oliveris Ramosas.
Viskas prasidėjo nuo mūsų mentoriaus Oliverio Ramoso.
Galiu papasakot, kaip susipažinom.
Gerai. Aš sugalvosiu, kaip nuviliot ją nuo stalo.
Tada tu patikrinsi žurnalą.
IV buvo pavogtas pirmąją spalio savaitę.
Patikrink tas datas.
Reikia sužinoti, kas norėjo apžiūrėti piešinį su pelikanu
ir „Iškalbingąjį Valstietį“.
Taip. Aišku. Pelikanas. Ar fazanas?
Supratau. - Pabandykim dar kartą.
Tai va, kartą atsinešiau į biblioteką jogurtą, o Oliveris...
Sveiki. Aš grįžau.
Gal persėstume ant sofos? Būtų jaukiau kalbėtis.
Žinoma. Mielai.
Užlipau. Gerai.
Man pasakoti toliau?
Gal vėliau.
Tyrinėti „Iškalbingąjį Valstietį“
buvo Jaunųjų archeologų būrelio užduotis, taip?
Puiku. Ką konkrečiai jums reikėjo daryti?
Atsiprašau.
Radau! Aleksas Tompsonas.
Nija? - Taip. „Iškalbingasis Valstietis“.
Na, tiesiog norėjome sužinoti jo istoriją ir panašiai.
Taip pat peržiūrinėjome nuotraukas.
Jis pasiėmė juos apžiūrėti spalio 3 d.
Kad išsiaiškintume papiruso tekstūrą ir teptuko potėpius.
Tada ir pastebėjote, kad tai - klastotė?
Čia dar visko yra. Ir to vyruko nuotraukų!
Kas nors ateikit ir nufotografuokit.
Teisingai?
Nukreipkit jos dėmesį ir ateikit čia.
DUOKIT TELEFONĄ
Vaiduoklis.
Sveikas, vaiduokli.
Atsiprašau. Aš esu magė. Kartais taip nutinka.
Galėtumėt man padėti?
Ačiū.
Viskas gerai.
Grįžta pas jus.
Taip.
Ką tu sakei?
Aš norėjau pasakyti, kad, taip, teisingai.
Tada ir pastebėjome klastotę.
Ar ne?
Triuškinam.
Gerai, kas toliau?
Mes žinome vagies pavardę - Aleksas Tompsonas.
Labai dažna pavardė.
Vien mūsų mieste yra keli Aleksai Tompsonai.
Kodėl tavo mama saugo tuos senus studentų laikraščius?
Sako, kad kada nors juos perskaitys. Nagi. Susikaupkim.
Aš susikaupusi. Įdėmiai klausau.
Ir žinome nusikaltimo datą - spalio 3 d.
Kodėl būtent tą dieną?
Ir kaip detektyvė tai sužinojo?
Manai, ji žino ką nors apie tunelius? - Abejoju.
Bet Oliveris nori, kad viską išsiaiškintume.
Supratau!
Šis laikraštis buvo išleistas kitą dieną po nusikaltimo.
Čia parašyta, kad Gregas sakė,
jog matė, kaip Senojo Čonsio šmėkla „spalio 3 d. išėjo iš mokyklos pastato“.
Ir?
Vaikinukas sakė, kad matė Senąjį Čonsį. Na, matė jį.
Matė jo „apsiaustą“ ir „senamadišką skrybėlę“.
Nieko nesuprantu.
Klausykit, juk mes pažįstam tikrą vaiduoklį.
Bes mes jo nematom, ar ne?
Todėl tas vaikinukas negalėjo matyti Senojo Čonsio šmėklos.
Kas, jei jis matė...
Išeinantį Aleksą Tompsoną. Skrybėlė tebuvo maskuotė.
Senajame mokyklos pastate gali būti išėjimas iš tunelio,
kurio dar neradom.
Tai būtų vienintelis logiškas paaiškinimas,
ką Oliveris norėjo pasakyti žodžiais „Senasis Čonsis“.
Reikia surast tą išėjimą ir paieškoti užuominų.
Bet jei grįšim į mokyklos pastatą, mus vėl pagaus.
Niekas jūsų nepagaus.
Jeigu būsite atsargūs ir pateksit į mokyklą pro tunelį.
Pažadu, kad rytoj skylė sienoje bus baigta.
Sidne?
Nesupratau?
Sakei, kad negali man padėt su stalu,
nes eini į biblioteką mokytis.
Čarle, aš... - Side, eini?
Taip, Grifinai, tuojau.
Jei nepaaiškinsi, kas čia vyksta, viską pasakysiu mamai ir tėčiui.
Nepyk, kad tau melavau. Bet aš nieko blogo nedarau.
Mane išrinko tapti Gudobelės klubo nare.
Reikalas tas, kad dabar - bandomasis laikotarpis,
todėl niekam negaliu to sakyti, antraip manęs nepriims.
Ne. Aš ką tik viską sugadinau?
Ne. Viskas gerai.
Klausyk, Čar, man tai labai svarbu.
Mane išrinko iš 12-os kandidatų.
Pala, ar tai reiškia, kad jie galvoja,
jog esi viena geriausių ir protingiausių studentų miestelyje?
Tikrai nenori, kad aš su juo pasikalbėčiau?
Ne. Aš pati.
Atmink, svarbiausia paprašyk, kad jis pasirašytų pasižadėjimą.
Jei nepasirašys, galbūt pirkėjai nebenorės pas jį lankytis.
O jei jis norės pasirašyti?
Papasakok jam, su kuo tau teko susidurti. Pažiūrėk, ką jis sakys.
Aišku. Gerai. Kas bus, tas.
Kuo galiu padėti?
Sveiki. Gal norėtumėt pasirašyt šį pasižadėjimą?
KOVOKITE PRIEŠ RASIZMĄ
Tai - nuoširdus ir ilgalaikis įsipareigojimas,
jei jį pasirašytumėt, tai būtų labai svarbu tokiems vaikams, kaip aš.
Manęs tai nedomina.
Ir nereikia manęs mokyti, ką daryti.
O dabar išeik.
Kaip tu? - Jis man liepė išeiti.
Sakė, nemokyti jo, ką daryti.
Žinai, keista,
bet širdies kamputyje tikėjaus, kad jis pasirašys.
Kad pasikalbėsim apie tai, kas nutiko.
Kad galbūt galėsiu jį įtikinti pakeisti požiūrį.
Naivuolė, ar ne?
Visai ne.
Norėčiau, kad tokių, kaip tu, būtų daugiau.
Eime. Dar liko neaplankytų parduotuvių.
Žinau vieną.
„Lavintis pačiam ir lavinti darbuotojus antirasistiniais klausimais.
Įsipareigoti įdarbinti žmones, atspindinčius mūsų bendruomenės įvairovę.“
Nieko sau. Aš sužavėta. Jūs trise viską sugalvojot?
Aš tik palaikau juos. Tai - Nijos ir Malkolmo nuopelnas.
Nuostabu. Būtinai pasirašysiu.
Ačiū, p. Reina. Labai ačiū.
Ir užklijuokite ant lango šį lipduką, kad žmonės žinotų.
Klausykit. Galėtume čia surengti priėmimą
visiems verslininkams, kurie pasirašė šį pasižadėjimą.
Jums nebūtina to daryti, Eime.
Ne. Bet aš noriu.
Aš viską suorganizuosiu.
Kai mano tėvai nusipirko šią parduotuvę,
jie dažnai čia rengdavo bendruomenės susiėjimus,
ir mes pratęsime tradiciją.
Gerai.
Jei sausainiai yra 90 cm aukštyje...
SAUSAINIAI „BARAZIK“
MATEMATIKA
...o rampos posvyrio kampas - 35 laipsniai.
Reikia važiuoti greičiu maždaug...
Žiūrim. Vienas minty.
Labai dideliu greičiu.
Gerai. Pradedam.
Man pavyks. Manau, man pavyks.
Taip, aišku, kad pavyks. Juk aš peliukas.
Štai taip. Gerai.
Įsivaizduosiu, kad skrendu.
Užvažiuoju ant rampos ir...
Vaikeli! Smagumėlis.
Tvarkelė.
Samirai?
Idrisai?
Tėti?
Kas čia buvo? - Nežinau.
Regis, tavo kuprinė nukrito.
Samirai, dešimtukas. Kodėl mums nieko nesakei?
SAMIRAS JUSEFAS KOVO 6 D.
Pala. Čia - senas testas.
Visą šį laiką mes derinom savo darbą taip,
kad tu galėtum pasiruošt testui, kurį jau seniai išlaikei?
Palauk čia. Pakviesiu mamą.
Ralfai, padarei tai dėl sausainių?
Galiu viską paaiškinti.
Ne. Viskas. Motociklą matysi kaip savo ausis.
Samirai! - Eik į mano kambarį. Tučtuojau.
Mano mama buvo teisi. Esu padykęs peliukas.
Ir ką aš sau galvojau?
Varinėjau motociklu ir pridariau žmonėms bėdų.
Žinau, kad negalima meluoti.
Tiesiog nesusidorojau su įtampa. Mokykla, namų ruoša ir visa kita.
Žinau, kad turėčiau leisti mažiau laiko su draugais, bet aš nenoriu.
Man reikia bendravimo.
Taip gerai nesijaučiau nuo tada, kai palikau draugus savo šalyje.
Nežinojome, ką tu jautei.
Jūs mane nubausit?
Taip. - Karimai.
Daugiau niekada mums nemeluok,
o mums su tavo tėčiu reikia pasitarti.
Eik į savo kambarį.
Labos nakties, habibi.
Labos nakties, tėti.
Mama buvo teisi. Aš padykęs peliukas.
Ką aš sau galvojau? Ką? Varinėju motociklu
ir... Išdykauju, vagiliauju, tykau sausainių.
Ką aš sau galvojau? - Ralfai.
Gal ir gerai, kad jie rado tą testą.
Anksčiau ar vėliau tektų prisipažinti.
Sausainių reikėjo ne man.
Man reikia tavo pagalbos.
Būčiau jau anksčiau paprašęs,
bet knygyno pelės nepasitiki žmonėmis.
Knygyne yra pelių?
Taip.
Ką ji pasakė, Ralfai?
Ji tau padėkojo. Mes jas išgelbėjom.
Dabar jos turi pakankamai maisto ir gali tūnot urvelyje,
kol neliks spąstų ir nuodų.
Ką gi.
Jis sako, kad galbūt ne visi žmonės yra blogi.
Ačiū.
Jis sako, kad tavo gerumas jį sujaudino.
Jei tau prireiks jų pagalbos, nedvejodamas kreipkis.
Žinai, kur pelės gyvena.
Gerai, patikrinam žibintuvėlius.
Geras, ką? Ten - urvas?
Papildomi elementai, jei kartais prireiktų.
Palauk. Imk.
Dažų tiekėjas pasirašė pasižadėjimą. Įrangos parduotuvė - irgi.
Mano tėvai ateis į renginį knygyne.
Aš irgi ateisiu.
Jei man nepaskirs namų arešto.
Labai ačiū jums abiem už pagalbą.
O dabar pirmyn. Ralfas juk ne veltui išdaužė skylę rūsio sienoj.
Saugokit galvas. Atsargiai.
Greičiau, lėtapėdžiai jūs. Sekit paskui mane. Visąlaik paskui mane.
Paskui mane lengva sekti, aš - peliukas ant motociklo.
Nija, tu tikrai žinai, kur eiti?
Nija!
Čionai.
Nieko nesuprantu.
Kažkur turi būti senosios mokyklos rūsys.
Bet čia nieko nėra.
Taip negali būti.
Nebent... O jei rūsio apskritai nėra?
Kas, jei dabar mes ir esam po senąja mokykla?
Šaunuolė, Čarle.
Ko lauki? Truktelk.
Regis, suradome mokyklą.
Pamažiukais. Atsargiai, Samirai.
Šaunuolis. Aš - pirmas.
Kas nors paimkit mano motociklą.
Greičiau, lėtapėdžiai. Neatsilikit.
Čia net dieną šiurpoka.
Tikra tiesa.
Pažiūrėkit į liuką. Jo beveik nesimato.
Tikriausiai čia Aleksas Tompsonas išlipo iš tunelių nešinas IV.
Tu rimtai?
Tikrai? Kas buvo paskui?
Ką ji sako, Ralfai?
Ji čia gyvena,
sako, kad matė, kaip vieną naktį prieš kelis mėnesius
kažkas išlindo iš to liuko.
Ji tai prisimena todėl, kad tąkart mirtinai išsigando.
Šitą žmogų matei?
ALEKSAS TOMPSONAS SPALIO 3 D.
Ne, ji sako, kad tai buvo moteris.
Moteris?
Apie šiuos tunelius niekas nežino.
Ji tikriausiai veikia išvien su Aleksu Tompsonu.
Taip, bet kas tie žmonės ir kaip mes juos rasim?
Pala. Jei pelių yra ir mokykloje, ir knygyne,
vadinasi, jų yra visur, teisingai?
Na, taip.
Tikrai?
Man šovė mintis.
MATĖT ŠĮ VYRĄ?
Pasiruošęs? - Visada pasiruošęs.
Ačiū, pelės, kad padedat skleisti žinią.
Ką gi, komanda. Išbarstysim nuotraukas po visą miestą.
Štai. Specialus pristatymas.
Žinai, esu jau senas,
bet dabar imu abejoti, ar smagiai nugyvenau gyvenimą.
Tikrai? Pažiūrėsiu, ką dabar pasakysi.
KAIMELIO KNYGOS
Sveiki, visi.
Ačiū, kad susirinkote. Prieikite arčiau.
VERSLO PASIŽADĖJIMAS KOVOTI SU RASIZMU
Su džiaugsmu pristatau jums Niją Barns.
Sveiki. Labai dėkoju visiems, kad susirinkote,
ypač - p. Reinai iš „Kaimelio knygų“ už tai, kad mus visus priėmė.
Ir Malkolmui Terneriui už tai, kad padėjo man sukurt šį pasižadėjimą.
Žinote, savo gyvenime...
Man nedažnai teko susidurti su rasizmu.
Bent jau su tiesioginiu.
Mano tėvai sunkiai dirbo,
kad sukurtų tokią aplinką, kurioje man būtų saugu.
Ir esu jiems labai dėkinga.
Bet... keliant koją į suaugusiųjų pasaulį,
išvengti rasizmo tampa vis sunkiau ir sunkiau.
Man tik 13 metų, tad...
Norint būti antirasistu,
neužtenka pripažinti, kad rasizmas egzistuoja
mūsų versle ir bendruomenėse.
Su rasizmu reikia kovoti.
Pasirašydami šį pasižadėjimą
jūs ne tik įsipareigojate gerbti įvairovę, lygybę ir įtrauktį.
Jūs tuo pačiu pakeisite tokių vaikų, kaip aš, gyvenimą.
Tai reiškia, kad jūs manęs nediskriminuosit dėl rasės,
kai aš ateisiu į jūsų parduotuvę.
Tai reiškia, kad jūs nekviesit man policijos
vien dėl mano odos spalvos.
Mes, vaikai, nesame verslininkai... kol kas.
Bet mes priklausome šiai bendruomenei.
Ir būtent tokioje bendruomenėje mes norėtume gyventi.
Ačiū.
Šaunuolė, Nija!
Šaunuolė, Nija! Puiki kalba!
MES PASISAKOME PRIEŠ RASIZMĄ
Šitaip tavim didžiuojuos. Pati pasirašei kalbą?
Na, tėtis man padėjo.
Tik pataisiau klaidas. Ji viską padarė pati.
Turiu lėkt į susitikimą dėl universiteto reikalų,
bet galiu dar kartą tave apkabinti?
Myliu tave, širdele.
Ir aš, mama. Ir ačiū, kad supažindinai mane su Malkolmu.
Nėra už ką, širdele! Turiu bėgti!
Ačiū, kad pasirašei, tėti. - Nejuokauk. Man buvo garbė.
Didžiuojuos tuo, ką jūs su draugais darote, Čarle.
Gaila, kad man vaikystėje neteko tuo užsiimti.
Čarle. - Kur tu buvai?
Vos nepražiopsojai Nijos kalbos. - Bet nepražiopsojau. Puiki kalba.
O Dieve. - Galiu minutėlei pasivogti Čarlę?
Žinoma.
Užbaigei stebuklingą stalą!
Jis - nuostabus. - Pažiūrėk, kas bus.
Dabar jis čia...
O dabar dingo! - Taip!
Mes su tavo tėčiu pasitarėm
ir nusprendėm paieškot būdų, kad turėtum daugiau laiko savo draugams.
Atvykome čia, kad jūs, vaikai, būtumėt saugūs ir laimingi.
O tam reikia įsitraukti į bendruomenę.
Regis, tau jau neblogai sekasi.
Pažadu daugiau niekada nemeluoti.
Ir kad nenukentės mokslai, taip?
Taip. Žinoma. Ačiū.
Sveikutis! Kuo galiu tau padėti?
Čia knygynas „Kaimelio knygos“?
Čia tavo? Aš ką tik jį mačiau.
Jis sėdi su ponia kavinėje „Paryžiaus skonis“.
Bet tu verčiau paskubėk. Jiems jau atnešė užkandžius.
Nieko sau. Ačiū.
Jos jį rado!
Ką? - Aleksą Tompsoną.
Jis užkandžiauja su ponia kavinėje „Paryžiaus skonis“.
Pelės juos matė. Greičiau. Paskubėkim, kol jie neišėjo.
Jis teisus. Ta moteris gali būti jo bendrininkė.
Bėgam!
Ačiū, p. Reina!
Iki!
Ralfai. Ačiū.
Už ką? - Kad padedi narplioti paslaptį.
Be tavęs nieko nebūtume padarę. - Mes tau dėkingi. Labai.
Šis nuotykis - geriausia padėka. Šitiek malonumų patyriau.
Nemalonumų - taip pat.
Todėl mama taip dėl manęs jaudinasi.
Turbūt ir dabar nerimauja.
Žinot, man reikėtų ją aplankyti.
Ar toli viešbutis „Kalnų vaizdas“? - Labai toli.
Galima sakyt, kitame pasaulyje.
Turint galvoj, kaip greitai moku važiuoti, ilgai netruksiu!
Iki kito karto.
„PELIUKAS IR MOTOCIKLAS“ BEVERLI KLIERI
Jis sugrįžo į knygą.
Pasiilgsiu to mažiaus.
Bėgam.
Žiūrėkit! Terasoje, už violetinių gėlių!
PARYŽIAUS SKONIS
Ten Aleksas Tompsonas. - Taip, bet su kuo jis kalbasi?
Nagi. Pasuk galvą.
Buvo malonu susipažinti. - Ir man.
Susisieksime. - Sėkmės.
Negali būti.
Tai neįmanoma.
Mama?
BEVERLI KLIERI ATMINTI (1916-2021 M.)
Išvertė Laima Banionienė