SESAME WORKSHOP PRESENTERER
Hva gjør dere her?
Vi er bare her for... -Ingen får være her.
Beklager, men vi... -Gi deg.
Vent litt. Er du Nia Barnes, rektors datter?
Greit. Dere får gå denne gangen, men la meg slippe å fortelle henne dette.
Forstått? Kom dere ut herfra.
Løp! Løp! -Gå!
Bokånden
Vi må være ærlige. Jeg vil ikke fengsles for å ha løyet til politiet.
Hun er bare en privatdetektiv. -Jeg tar ingen sjanser.
Jeg har tenkt på hvordan Oliver og jeg møttes.
Jeg vil ikke nevne at arkeologiklubben startet da han døde.
Slapp av.
La meg snakke. Jeg er god til det.
Nia?
Beklager, jeg er stresset fra i går. Hvordan kjente han mamma?
Bør vi fortelle detektiven om tunnelene?
Ville Oliver det, hadde han skrevet "detektiv", ikke "jerngitter".
Vi bør ta med Ralf, så han kan lete etter spor.
Får jeg ta med sykkelen? -Ikke denne gangen.
Ok, da.
Vent litt.
Kom.
Vent.
Hvor er Ralf?
Våkne! Dere må våkne!
Det er et nødstilfelle!
Fint dere er her.
Det er en skadedyrutrydder der! Dere... -Stille!
Ja, det er en skadedyrutrydder der, og det er din skyld.
Du syntes det var greit å spise kjeksen, fordi menneskene er våre venner?
Nå må resten av oss holde oss her til fellene og giften er borte.
Iallfall en måned.
Vi har lite mat. Hvis vi ikke får tak i noe...
Jeg skal snakke med ungene. -Ingen mennesker!
Greit. Jeg gjør det selv.
Vil du hjelpe oss? -Det er min skyld. Jeg gjør alt.
Så kom deg ut. Du har gjort nok.
Vi er klare. Bare litt mer kaffe.
Jeg vet ikke hva dere vet, men jeg heter Katie Donovan, og jeg er privatdetektiv.
Jeg er leid inn av universitetet for å etterforske tyveriet.
Jeg har derfor noen spørsmål.
Det er ingen fare, det er bare en vennlig prat.
Vi vil ikke at dere skal snakke om denne hendelsen.
Universitetet vil ikke at det skal komme ut.
Spørsmål?
Får jeg gå på do?
Ja, det er der ute til høyre.
Jeg må ikke på do. -Kom.
Hvordan ble dere interessert i arkeologi?
Oliver Ramos. Det hele begynte med vår mentor. La meg fortelle mer.
Jeg skal prøve å få henne bort fra bordet, og du må se i registeret.
VB ble stjålet første uken i oktober.
Hvem lånte pelikanmaleriet og Den veltalende bonden?
Pelikanen og den velstelte bomben.
Greit. -Vi prøver igjen.
En dag spiste jeg en perfekt yoghurt parfait, da Oliver...
Her er jeg. Kan vi sitte på sofaen? Den er mer behagelig.
Ja, gjerne. Kom.
Klarte det. Greit.
Vil du høre resten av historien?
Kanskje senere.
Dere studerte altså Den veltalende bonden i arkeologiklubben?
Bra. Hva vil det si?
Beklager.
Jeg fant ham! "Alex Thompson."
Nia? -Ja, Den veltalende bonden.
Vi lærte om den. Historien og sånt.
Vi så også på bilder til klubben. -Han lånte det den 3. oktober.
For å studere papyrusen og pennestrøk.
Og oppdaget at den var falsk?
Det er bilder av fyren! Kom hit og ta bilder.
Stemmer det? -Distraher henne!
Hei.
TELEFONEN TAKK
Det er spøkelset. Hei!
Beklager. Jeg er tryllekunstner. Sånt skjer. Kan du hjelpe meg?
Takk.
Det funker.
Kommer tilbake.
Ja.
Hva var det?
Jeg sa ja til det du sa tidligere. Sånn oppdaget vi at den var falsk.
Knas.
Hva gjør vi nå?
Vi har et navn på tyven, Alex Thompson.
Det er et vanlig navn. Det er flere Alex Thompson.
Hvorfor tok hun vare på studentavisene?
Hun sier hun vil lese dem en dag. Følg med.
Jeg gjør det.
Vi har en dato for forbrytelsen. 3. oktober.
Men hvorfor da?
Hvordan fikk detektiven vite det?
Vet hun om tunnelene? -Jeg vet ikke.
Oliver vil vi skal jobbe med denne saken.
Nå vet jeg det!
Avisen er fra dagen etter forbrytelsen. En som heter Greg sier
at han så gamle Chauncys spøkelse "forlate skolehuset 3. oktober".
Og?
Han sier han så gamle Chauncy. At han så ham.
Han så kappen og den gammeldagse hatten.
Jeg forstår ikke. -Vi kjenner et ekte spøkelse.
Vi ser ham ikke.
Denne fyren kan ikke ha sett Chauncys spøkelse.
Hva om det han så var...
Var Alex Thompson som rømte. Hatten var en forkledning.
Kanskje det er en tunnel i skolehuset? -Det eneste som gir noen mening.
Det må være det Oliver mente. -Vi må finne utgangen og spor.
Vi må ikke bli sett i skolehuset igjen. -Ingen vil se oss.
Ikke om man går inn nedenfra. Denne tunnelen vil være åpen i morgen.
Sydney?
Hva skjer?
Du kunne ikke jobbe med bordet fordi du måtte lese.
Charli, jeg... -Kommer du?
Ja, Griffin. Jeg kommer.
Jeg forteller alt til mamma og pappa.
Beklager at jeg løy, men jeg har ikke gjort noe galt.
Jeg er valgt inn i Hawthorne-klubben.
Jeg har en prøveperiode hvor jeg ikke får si det til noen.
Har jeg ødelagt for deg? -Nei, det går bra.
Dette er stort for meg.
Jeg er én av 12.
Betyr det at de mener du er en av de beste og smarteste?
Skal jeg ta denne?
Nei, jeg vil gjøre det.
Det er et strategisk trekk å spørre om han vil skrive under.
Folk kan velge ikke å handle her. -Hva om han gjør det?
Konfronter ham med det du så. Se hva han sier.
Greit. Ok. Jeg prøver.
Vær så god? -Vil du skrive under på dette løftet?
MOT RASISME
Du forplikter deg på lang sikt. Det vil bety mye for meg og andre.
Ikke interessert.
Ikke si hvordan jeg skal drive butikken. Du bør gå.
Hei.
Går det bra? -Han ba meg gå.
Ikke si hva han skal gjøre.
Det er rart, men noe i meg håpet at han ønsket å skrive under.
At vi kunne snakke om det.
At jeg kunne overbevise ham om å endre ting.
Ganske naivt. -Nei.
Vi trenger flere som deg.
Kom. Vi kan prøve andre steder. -Jeg vet om et sted.
"Ta del i antirasistisk opplæring for deg og de ansatte.
Ansett folk som reflekterer samfunnets mangfold."
Jeg er imponert. Har dere tre skrevet det?
Jeg er her som støtte. Nia og Malcolm bør få all heder.
Flott. Jeg vil skrive under. -Tusen takk, Ms. Reyna.
Folk vil se dette i vinduet.
Hva om vi har en feiring her for alle som vil skrive under på løftet?
Det trenger du ikke. -Jeg vil gjøre det. Jeg fikser det.
Da foreldrene mine kjøpe butikken, ønsket de å samle lokalsamfunnet.
Dere gjør akkurat det.
Ok.
Kjeksen er i en høyde av 90 cm...
MATTE
...og vinkelen på rampen er på 35 grader. Jeg trenger derfor en fart på...
La meg se. Og én i mente.
Veldig fort. Greit. Vi prøver.
Jeg tror jeg klarer det.
Jeg vet jeg klarer det. Jeg er tross alt en mus.
Sånn. Greit.
Jeg later som om jeg flyr.
Kommer opp rampen og...
Ja, kjære! Kom til pappa!
Har deg!
Samir?
Idris? -Å nei.
Pappa?
Hva var det? -Vet ikke.
Det var sekken din.
En A, Samir? Hvorfor sa du ikke noe?
6. MARS
For to dager siden?
Har vi flyttet på alt så du kan lese til en prøve du alt har tatt?
Bli her. Jeg henter mamma.
Gjorde du det for kjeksen? -Jeg kan forklare.
Nei. Ingen motorsykkel!
Samir! -Gå på rommet mitt. Nå!
Moren min hadde rett. Jeg er ubetenksom.
Hvem tror jeg at jeg er? Kjører motorsykkel og skaper ugagn.
Det var galt å lyve, men jeg taklet ikke alt presset med skolen, jobber, alt.
Jeg bør bruke mindre tid på venner, men jeg ønsker ikke det.
Jeg føler meg som del av noe med dem.
Jeg har ikke følt det sånn her før.
Vi visste ikke det. -Er jeg ille ute?
Ja. -Karim.
Du må aldri lyve til oss, men faren din og jeg må diskutere det.
Gå på rommet ditt.
God natt, habibi. -God natt.
Mor hadde rett. Jeg er en hensynsløs mus. Hvem tror jeg at jeg er? Kjører sykkel,
driver med krumspring og velter kjeks.
Hva gjør jeg? -Ralf.
Kanskje bra de fant prøven. Jeg måtte si det en gang.
Kjeksen var ikke til meg. Jeg trenger hjelp.
Jeg burde spurt før, men musene i bokhandelen stoler ikke på mennesker.
Er det mus i bokhandelen?
Ja.
Hva sa hun, Ralf?
Hun sa: "Takk." Vi har reddet dem.
De har nok mat til giften og fellene er borte.
Vel, vel. Han sier: "Kanskje ikke alle mennesker er så ille."
Takk?
Han sier du har vist stor velvilje. Han er rørt.
Gi beskjed om du trenger deres hjelp. De er alltid her.
Tester lommelyktene.
Ganske bra. Litt av et hull, eller hva?
Her er ekstra batterier.
Å, ja. Her.
Malingsbutikken og jernvarehandelen signerte.
Foreldrene mine kommer til bokhandelen. -Jeg også, om jeg ikke har husarrest.
Tusen takk for støtten, dere.
Kom. Ralf må ikke ha gravd hullet forgjeves.
Pass hodene. Pass dere.
Kom igjen, somlepaver. Følg meg hele tiden.
Det er enkelt å følge en mus på motorsykkel.
Vet du hvor du går?
Nia!
Denne veien.
Jeg forstår ikke. Skolehusets kjeller skal være her et sted.
Det er ingenting. -Jeg forstår ikke.
Om det da... ikke finnes en kjeller. Hva om vi er under skolehuset nå?
Bra tenkt, Charli. -Hva venter du på? Trekk.
Vi fant skolehuset.
Forsiktig, Samir.
Bra jobbet. Jeg går først. Ta motorsykkelen.
Kom igjen, treiginger.
Det er ganske skummelt selv på dagen.
Ja, ikke sant?
Se på luken. Den er vanskelig å se.
Det må være der Alex Thompson kom ut av tunnelen med VB.
Mener du det?
Hva skjedde så?
Hva sier hun, Ralf? -Hun bor her.
Det kom noen opp av luken for noen måneder siden.
Hun husker det fordi hun ble skremt.
Var det ham?
Nei, hun mener det var en dame. -En dame?
Ingen vet om tunnelene. Hun må ha jobbet med Thompson.
Men hvem er de, og hvordan finner vi dem?
Hvis det er mus i skolehuset og bokhandelen,
så er det mus overalt, ikke sant? -Ja, du kan si det.
Er det sant?
Jeg har en idé.
HAR DU SETT DENNE MANNEN?
Klar? -Ja, klar.
Takk for at dere hjelper oss.
Greit, team. La oss få plakatene ut.
Spesialleveranse.
Jeg har vært her lenge, men lurer på om jeg virkelig har levd.
Jaså? Prøv dette.
BOKHANDEL
Hallo, dere. Takk for at dere kom hit.
MOT RASISME
Jeg vil få presentere Nia Barnes.
Hei. Takk for at dere kom hit i dag. Takk til Ms. Reyna for at vi fikk komme
og til Malcolm for all hjelp.
Mesteparten av tiden...
har jeg ikke opplevd rasisme. Ikke selv.
Foreldrene mine har jobbet hardt for å gjøre det mulig for meg.
Takk.
Men når man vokser opp og lærer mer om verden,
er det vanskelig å unngå rasisme.
Jeg er bare 13.
Om man er antirasist, holder det ikke å vite at rasisme eksisterer
i forretninger og samfunn, men man må gjøre noe med det.
Ved å signere, krever dere ikke bare mangfold, likeverd og inklusjon.
Det gjør en forskjell for sånne som meg.
Jeg unngår etnisk profilering i butikken deres.
Dere ringer ikke politiet på grunn av hudfargen min.
Som barn har vi ingen forretninger selv ennå,
men vi er en del av samfunnet.
Det er et sånt samfunn vi vil se. Takk.
Heia, Nia!
Bra, Nia! Bra!
MOT RASISME
Jeg er så stolt av deg. Skrev du alt selv?
Pappa hjalp meg. -Jeg korrekturleste det bare.
Jeg har en jobbgreie, men får jeg en klem til?
Jeg er så glad i deg.
Og jeg i deg. Takk for at jeg fikk møte Malcolm.
Bare hyggelig!
Takk for at du signerte. -Jeg er stolt av deg.
Jeg er imponert over dere. Skulle ønske jeg var så engasjert.
Charli. -Hvor var du?
Hørte du Nias tale? -Ja, og hun var fantastisk.
Du store. -Får jeg låne Char?
Ja.
Bordet er ferdig!
Det er perfekt. -Se her.
Nå ser du den...
Nå ser du den ikke! -Ja!
Vi har diskutert det og vil gi deg mer tid med vennene dine.
Vi flyttet hit så du skulle ha det bra. Da må du være en del av et fellesskap.
Du har funnet ditt.
Jeg skal ikke lyve igjen. -Jobb hardt.
Selvfølgelig. Takk.
Hei!
Hva kan jeg hjelpe deg med? -Er dette bokhandelen?
Er den din? Jeg så nettopp fyren.
Han er på Paris Canteen med en dame. De har fått forretten alt.
Oi! Takk.
De fant ham! De fant ham!
Hva? -Alex Thompson.
Han er på Paris Canteen med en dame.
Musene så dem. Kom. Vi må dit før de er ferdig.
Ja. Damen kan være en medskyldig. Kom!
Takk! -Ha det!
Takk, Ralf.
For hva da? -For all hjelpen.
Kunne ikke gjort det uten deg. -Vi er takknemlige.
Eventyret er mer enn takk nok. Jeg har hatt det så moro.
Har havnet i masse trøbbel.
Skjønner hvorfor mamma bekymrer seg. Gjør nok det nå.
Jeg bør besøke henne.
Hvor langt er det til Fjellblikk? -Ganske langt.
Som en hel verden unna. -Sånn jeg kjører, tar det ikke lang tid.
Til neste gang!
MUSA OG MOTORSYKKELEN
Han er i boken.
Jeg vil savne ham. -Kom.
Bak de lilla blomstene!
Det er Thompson. -Hvem er hun?
Flytt hodet.
Hyggelig. Vi snakkes. -Ha det.
Utrolig.
Umulig.
Mamma?
TILEGNET BEVERLY CLEARY (1916-2021)
Tekst: Tina Shortland