Vad gör ni barn här?
Vi var här för att...
Här får ingen vara.
Förlåt. Vi skulle... -Var tyst.
Vänta lite. Du är Nia Barnes, rektorns dotter, eller hur?
Okej. Jag låter er gå för den här gången,
men tvinga mig inte att säga henne var jag fann er.
Förstått? Gå nu.
Spring! -Fort!
Spökskrivaren
Vi måste vara så ärliga som möjligt. Jag vill inte åka in för lögn för polis.
Hon är inte polis, utan privatdetektiv.
Jag tar inga risker.
Jag har övat in historien om hur jag mötte Oliver,
för den delen är sann.
Jag nämner inte
att Unga arkeologers klubb startade efter hans död.
Lugn, Samir.
Jag sköter snacket. Jag är bra på sånt.
Nia?
Förlåt, jag har inte hämtat mig från igår kväll.
Hur visste han vem min mamma var?
Du, tycker du
att vi ska berätta för detektiven om tunnlarna?
Om Oliver hade velat det,
hade han skrivit "detektiv" och inte "järngaller".
Ja. Vi borde ta med Ralph. Han kan snoka efter ledtrådar.
Får jag ta med hojen?
Inte den här gången.
Du bestämmer.
Vänta lite.
Då går vi.
Vänta.
Vart tog Ralph vägen?
Okej. Vakna! Vakna, allihop!
Det här är nödfall! Vakna, allihop!
Tur att ni är här.
Hör på, det finns en ohyresutrotare där ute!
Ni måste... -Tyst!
Ja, det är en utrotare där ute,
och det är ditt fel.
Du trodde det var okej att äta kakorna,
för människor är våra vänner, va?
Nu måste vi andra gömma oss här i hålet
tills fällorna och giftet är borta.
Det dröjer minst en månad.
Ralph, vårt matförråd är lågt. Om vi inte får mer mat snart...
Jag ska tala med barnen. De hjälper er.
Inga människor!
Okej. Då gör jag det själv.
Vill du hjälpa, Ralph?
Ja, det är mitt fel. Jag gör vadsomhelst.
Försvinn då. Du har gjort nog.
Okej, då är vi klara att börja.
Ska bara ta lite kaffe.
Jag vet inte hur mycket ni har fått veta,
men jag heter Katie Donovan och är privatdetektiv.
Universitetet anlitade mig
för att undersöka stölden och förfalskningen av DVB.
Så jag måste ställa några frågor till er.
Ingen är illa ute. Det är bara ett vänskapligt samtal, okej?
Och vi vill att ni håller tyst om den här incidenten.
Det är känsligt. Universitetet
vill inte att det läcker ut.
Några frågor?
Får jag gå på toan?
Visst. Det är utanför till höger.
Jag behöver inte gå.
Kom igen.
Nå, hur började ni med arkeologi?
Oliver Ramos.
Det började med vår mentor, Oliver Ramos.
Så här möttes vi.
Jag ska försöka få bort henne från skrivbordet.
Då måste du titta i loggboken.
DVB stals första veckan i oktober.
Kolla de datumen.
Vi vill veta vem som tog ut pelikanmålningen
och Den vältalige bonden.
Okej. Pelikanen och den vältaliga bonaden.
Uppfattat. -Vi försöker igen.
En dag åt jag en perfekt yoghurt-parfait och Oliver...
Hej. Jag är tillbaka.
Får vi sitta i soffan? Det verkar bekvämare.
Visst. Det går bra.
Jag lyckades. Bra.
Vill du höra resten av historien?
Kanske senare.
Så ni studerade alla Den vältaliga bonden
för er klubb Unga arkeologer, stämmer det?
Okej. Vad innebar det?
Förlåt.
Jag fann honom! "Alex Thompson."
Nia? -Okej. Den vältaliga bonden.
Vi bara lärde oss om den. Historia och så.
Och vi såg på foton för vår klubb.
Han tog ut sakerna den 3 oktober.
För att studera papyrusens struktur och penseldrag.
Och då märkte ni att det var en förfalskning?
Det finns mer. Foton av killen också!
Kom hit och ta foton, nån.
Stämmer det?
Distrahera henne och kom hit.
Hallå.
TELEFON SNÄLLA
Det är spöket.
Hej, spöke.
Förlåt. Jag är magiker. Sånt händer ibland.
Hjälper du mig?
Tack.
Det funkar.
Här kommer den.
Ja.
Vad är det där?
Jag sa bara att, ja, det du sa förut stämde.
Då såg vi att den var fejk.
Visst?
Scrunch.
Okej, så vad vet vi?
Vi har ett namn på tjuven, Alex Thompson.
Det är ett vanligt namn.
Det finns flera Alex Thompson i stan.
Varför sparar din mamma de gamla studenttidningarna?
Hon ska läsa dem en dag, säger hon. Lyssna nu.
Jag lyssnar.
Och ett datum för brottet, den 3 oktober.
Men varför just då?
Och hur kom detektiven på det?
Vet hon om tunnlarna? -Jag vet inte.
Men Oliver vill att vi ska jobba på detta också.
Nu förstår jag!
Den här tidningen är från dagen efter brottet.
Där säger den här Greg
att han såg Old Chauncys spöke "lämna skolhuset den 3 oktober".
Och?
Han säger alltså att han såg Old Chauncy. Alltså, såg honom.
Han såg hans "mantel" och "gammaldags hatt".
Jag förstår inte.
Hör på, vi känner ett riktigt spöke nu.
Och man kan inte se honom?
Så den här killen kan inte ha sett Old Chauncys spöke.
Tänk om han egentligen såg...
Alex Thompson ta sig därifrån. Hatten var en förklädnad.
Det kan finnas en tunnelutgång i gamla skolhuset
som vi inte funnit.
Det är enda förklaringen.
Det var det Oliver menade med "Old Chauncy".
Vi måste hitta utgången och söka ledtrådar.
Men vi får inte åka fast när vi går tillbaka till skolhuset.
Ni åker inte fast.
Inte om ni är försiktiga och går in underifrån.
Jag ska ha tunneln öppen till imorgon. Absolut.
Sydney?
Vad pågår?
Du kunde inte jobba på magibordet
för att du måste plugga, sa du.
Charli... -Syd, kommer du?
Ja, Griffin. Kommer strax.
Säg sanningen, annars talar jag om för mamma och pappa.
Förlåt att jag ljög. Men det är inget dåligt.
Jag är invald i Hawthorne Club.
Och jag har en prövoperiod nu
där jag inte får berätta för nån om det.
Åh nej. Har jag förstört det för dig?
Nej. Det är ingen fara.
Alltså, Char, det här är stort.
Jag är en av bara tolv.
Vänta, betyder det att de tror
att du är en av de smartaste på campus?
Ska inte jag ta den här?
Nej. Jag vill göra det.
Kom ihåg, att be honom skriva på löftet är strategiskt.
Om han vägrar, kanske folk slutar handla här.
Han kanske vill skriva på?
Konfrontera honom om det du såg. Få höra vad han säger.
Okej. Då kör vi.
Kan jag hjälpa dig?
Hej. Vill du skriva på det här löftet?
STÅ UPP EMOT RASISM
Det är ett uppriktigt löfte,
och om du skriver under betyder det mycket för barn som handlar här.
Inte intresserad.
Diktera inte hur jag ska sköta min butik.
Bäst att du går.
Hallå. Hallå.
Hur är det? -Han sa åt mig att gå,
att jag inte skulle diktera hur han sköter butiken.
Det är märkligt,
en del av mig hoppades att han skulle skriva på.
Att vi kunde prata om det som hände.
Att jag kunde övertala honom att ändra sig.
Rätt naivt, va?
Inte alls.
Jag önskar att det fanns fler som du.
Kom. Det finns fler ställen att pröva.
Jag vet ett.
"Låt ditt team utbilda sig i anti-rasism.
Lova att anställa folk som återspeglar mångfalden i samhället."
Oj. Jag är imponerad. Kom ni tre på det här?
Jag är bara med som stöd, Nia och Malcolm gjorde jobbet.
Det är bra. Jag skriver på.
Tack, ms Reyna. Verkligen.
Du kan sätta den här dekalen i skyltfönstret.
Hör ni. Vi kan ha ett litet firande här
för alla företag som skriver på!
Det behöver du inte göra, Amy.
Jag vill göra det.
Jag organiserar det.
När mina föräldrar köpte affären
ville de göra det till en samlingspunkt för folk,
och det är precis det ni gör.
Okej.
Kakorna är 90 cm upp i luften...
MATEMATIK
...och rampens vinkel är 35 grader.
Jag måste nå en fart på ungefär...
Få se. Ett i minne.
Superfort.
Okej. Då kör vi.
Jag klarar nog det här.
Jag vet att jag klarar det. Jag är ju ändå en mus.
Då kör vi. Okej.
Jag låtsas att jag redan flyger genom luften.
Jag kommer upp på rampen och...
Oh, baby! Kom till pappa.
Fick dig.
Samir?
Idris?
Oj då.
Pappa?
Vad var det? -Jag vet inte.
Din väska vickade omkull.
Samir, stora A.
Varför sa du inget?
NAMN: SAMIR YOUSEF 6 MARS
Vänta. Det här var förut.
Har vi ändrat om vårt tidsschema
så att du ska kunna plugga för ett prov du redan gjort?
Stanna här. Jag hämtar din mor.
Ralph, allt det här för kakor?
Jag kan förklara.
Nej, det räcker. Ingen mer motorcykel.
Samir! -Gå till mitt rum. Nu.
Min mor hade rätt. Jag är en lättsinnig mus.
Vem tror jag att jag är?
Kör motorcykel och ställa till det för folk.
Det var fel att ljuga, jag vet.
Jag kunde inte klara pressen. Skolan, sysslorna, allting.
Jag borde vara mindre med mina vänner, men jag vill inte.
De får mig att känna mig delaktig i nåt.
Så har jag inte känt sen jag hade vänner, där hemma.
Vi visste inte det här.
Är jag i onåd?
Ja. -Karim.
Du ska förstås aldrig ljuga för oss,
men din far och jag måste prata om saken.
Gå till ditt rum.
God natt, habibi.
God natt, far.
Mor hade rätt. Jag är en lättsinnig mus.
Vem tror jag att jag är? Jag kör motorcykel nu,
och gör konster och kupper och knuffar ner kakor.
Vem tror jag att jag är? -Ralph.
Kanske lika bra att de fann provet.
Jag måste säga som det är nån gång.
Kakorna var inte mina.
Du, jag behöver hjälp.
Jag hade frågat förut,
men mössen i bokhandeln misstror människor.
Finns det möss i bokhandeln?
Ja.
Vad sa hon, Ralph?
Hon sa: "Tack." Vi räddade dem.
Nu har de nog med mat för att gömma sig
tills giftet och fällorna är borta.
Jaha.
Han säger: "Alla människor är nog inte elaka."
Tack?
Du har visat stor vänlighet, säger han, och han är rörd.
Om du behöver hjälp nån gång, ropa på dem.
De finns alltid här.
Okej, testar ficklamporna.
Rätt bra, va? Snacka om hål.
Här är reservbatterier. Bara utifall.
Visst ja. Här.
Vår färgleverantör skrev på. Och järnhandeln.
Mina föräldrar kommer till träffen.
Jag också.
Om jag inte har utegångsförbud.
Tack så mycket, båda två, för allt ert stöd.
Kom nu. Ralph har inte grävt ett hål i min källare förgäves.
Akta huvudet. Försiktigt.
Kom nu, slöfockar. Följ mig. Följ mig bara.
Det är lätt att följa mig, en mus på en hoj.
Nia, vet du verkligen vart du ska?
Nia!
Den här vägen.
Jag fattar inte.
Det gamla skolhusets källare borde vara här nånstans.
Men här finns inget.
Jag förstår inte.
Såvida inte... det inte finns nån källare?
Vi kanske är under skolhuset nu?
Bra tänkt, Charli.
Var väntar ni på? Dra!
Vi har visst funnit skolhuset.
Försiktigt. Lugnt och fint, Samir.
Bra jobbat. Jag går först.
Ta med motorcykeln, nån.
Kom igen, slöfockar. Håll tempot.
Oj. Det är lite läskigt även i dagsljus.
Jag vet.
Titta på luckan. Den smälter in precis.
Det var säkert där Alex Thompson klättrade ut genom tunneln med DVB.
Menar du det?
Verkligen? Vad hände sen?
Vad säger hon?
Hon bor här,
och hon minns en natt för några månader sen
när nån kom ut genom luckan.
Hon minns, för hon blev livrädd.
Var det honom du såg?
Nej, hon är rätt säker på att det var en kvinna.
En kvinna?
Ingen vet om de här tunnlarna.
Hon måste ha jobbat ihop med Alex Thompson.
Ja, men vilka är de och hur ska vi hitta dem?
Vänta. Om det finns möss i skolhuset och i bokhandeln,
så finns det väl möss överallt?
Ja, i princip.
Verkligen?
Jag har en idé.
HAR DU SETT DEN HÄR MANNEN?
Redo? -Klart.
Tack, möss, för att ni hjälper oss med det här.
Okej, teamet. Vi sprider ut dem i hela stan.
Sådär ja. Särskild leverans.
Alltså, jag har varit med länge,
men jag börjar undra om jag verkligen har levat.
Jaså? Häng med nu.
VILLAGE BOKHANDEL
Hej, allihop.
Tack för att ni kom. Samlas här.
ANTIRASISTISKT AFFÄRSLÖFTE
Det är ett nöje för mig att presentera Nia Barnes.
Hej. Jag vill tacka alla för att ni kom idag,
särskilt ms Reyna från bokhandeln som står värd.
Och Malcolm Turner, för hjälpen.
Under största delen av mitt liv...
...har jag inte upplevt mycket rasism.
Inte personligen.
Mina föräldrar jobbade väldigt hårt
för att skapa en plats där det var möjligt för mig.
Och jag är tacksam.
Men... när jag växer upp och lär mig mer om världen,
blir det allt svårare att undvika.
Och jag är bara 13, så...
Att vara antirasist
är att erkänna att rasism existerar
i företagen och i samhället.
Det innebär att göra nåt åt det.
Genom att skriva under löftet gör ert företag inte bara
en insats för mångfald, jämlikhet och inkluderande.
Det gör stor skillnad för barn som jag.
Ni lovar att inte rasprofilera mig
när jag går in i er affär.
Ni lovar att inte ringa polisen
bara på grund av min hudfärg.
Alltså, vi barn äger inte rörelser... än.
Men vi ingår i det här samhället.
Och det är ett sånt samhälle vi vill se.
Tack.
Bra, Nia!
Bravo, Nia! Bra gjort!
VI STÅR UPP MOT RASISM
Jag är så stolt över dig. Skrev du det där själv?
Pappa hjälpte mig.
Jag korrekturläste. Hon skrev det.
Jag måste gå på en grej på universitetet,
men får jag krama dig igen?
Jag älskar dig, raring.
Och jag dig. Tack för att du presenterade mig för Malcolm.
Så gärna, raring! Måste kila!
Tack för att du skrev på, pappa. -Skojar du? Självklart.
Jag är imponerad av dig och dina vänner.
Om jag bara hade varit så engagerad i er ålder.
Charli. -Hej, var var du?
Du missade nästan Nias tal. -Jag hörde, och hon var jättebra.
Jösses. -Får jag låna Char en stund?
Visst.
Du gjorde klart magibordet!
Det är perfekt. -Och kolla in det här.
Nu ser du den...
Och nu är det borta! -Ja!
Vi har pratat,
och vi ska hitta sätt att ge dig mer tid med dina vänner.
Vi kom hit för att ni barn skulle vara trygga och ha det bra.
Då behöver man ha vänner.
Och du har visst hittat dina.
Jag lovar att inte ljuga igen.
Och du sköter skolan?
Ja. Självklart. Tack.
Hej. Hallå!
Hejsan! Kan jag hjälpa dig?
Det här är Village Bokhandel, va?
Är det här din? Jag såg nyss killen.
Han äter med en dam på Paris Canteen.
Skynda dig. De har just fått aptitretare.
Oj. Tack.
De har hittat honom!
Va? -Alex Thompson.
Han är på Paris Canteen och äter med en kvinna.
Mössen såg dem. Kom. Vi måste skynda oss dit.
Han har rätt. Hon kan vara medbrottslingen.
Kom!
Tack, ms Reyna!
Hej då!
Du, Ralph. Tack.
För vad? -Hjälpen med mysteriet.
Vi hade inte klarat det utan dig. -Så tack. Verkligen.
Det här äventyret är tack nog. Jag har haft jättekul.
Och hamnat i klistret.
Därför oroar sig mamma för mig.
Hon är nog orolig nu.
Jag borde faktiskt åka och hälsa på henne.
Hur långt är det till Mountain View Inn? -Rätt långt.
Ja, en hel värld bort.
Nåja, med min fart går det ganska fort!
Vi ses!
MUSEN OCH MOTORCYKELN BEVERLY CLEARY
Han är tillbaka i boken.
Jag kommer att sakna honom.
Kom nu.
Där! På terassen, bakom de lila blommorna!
Det är Alex Thompson. -Ja, men vem pratar han med?
Kom igen. Rör på huvudet.
Kul att träffas. -Detsamma.
Vi hörs. -Var rädd om dig.
Jag fattar det inte.
Det är omöjligt.
Mamma?
TILLÄGNAD BEVERLY CLEARY (1916-2021)
Undertexter: Bengt-Ove Andersson