Když mi bylo 22, zapletl jsem se s ruskou mafií.
A bylo to takhle.
Studoval jsem na Floridské státní. Nebyl jsem dobrý student.
Fakt nebyl.
Zapsal jsem se na ruštinu, protože jsem ji měl za španělštinu.
A až po třech hodinách mi došlo:
„Tohle asi není španělština.“
Měl jsem ruštinu 1, 2, 3 a 4, ale nenaučil jsem se ani slovo.
MOSKVA
Na konci čtyřky si mě zavolala učitelka.
Povídá: „Jedeme na výlet do Ruska.
Když pojedeš, nevyletíš.“
A já na to: „Strasvucja, mrchy, to dám.“
Jeli jsme do Ruska. Všechno řídila mafie.
To nám řekli hned.
A já si říkal: „Tenhle výlet bude boží.“
KASINO VOLGOVIČ
Dali jsme jim peníze a oni nám dva mladé gangstery.
V Rusku jim říkají banditti.
Tak jsem se s nimi skamarádil.
Jednou večer pak celá třída jela nočním vlakem do Moskvy.
Vešli jsme do jídelního vozu jako chlap s velkým pérem do šatny.
Ten chlap jsem nikdy nebyl, ale už jsem to viděl.
Takže ti banditti povídají:
„Neboj. Až bude tma, začne zábava.“
A já na to: „Co bude, až bude tma?“
Vytáhl z kapsy svazek klíčů
a říká: „Vyloupíme tenhle vlak.“
Hele…
Jsem dobrý člo… Jsem ucházející člověk.
Prostě jsme ho vyloupili.
Vyloupili jsme celý vlak a pak jsme se hrozně ožrali.
V šest ráno jsme dojeli do Moskvy namol. Vlak zastavil.
To je on.
Zbytek třídy byl v pyžamu.
Byli naštvaní a okradení. Chápu to.
Chci to, co jsi ukradl, Mašino!
Já jsem Mašina!
Podívali se na mě a pak na sebe a povídají: „Do hajzlu! To je Mašina!“
MAŠINA
bert kreischer „MAŠINA“ se virálně šíří?!
MAŠINA
Nechápu, že mě na zápase poznalo tolik lidí!
BERT KREISCHER „MAŠINA“ – VYPRODÁNO
NEZNÁMÝ STUDENT VYKRADL VLAK
MAŠINA? AMERICKÝ BŮH ALKOHOLU
PIJ JAKO MAŠINA!
2 MEDVĚDI, 1 JESKYNĚ
NEJLEPŠÍ PODCASTY
BERT KREISCHER HVĚZDA VEČÍRKŮ
BERT SE VYMKL KONTROLE!
BERTOVY OPILECKÉ ESKAPÁDY!
JEHO DCERU ZATKLI!
Komik živě vysílal zatčení dcery
BERT OPUSTIL SOC. SÍTĚ KVŮLI RODINĚ
BERT KREISCHER ZRUŠIL NADCHÁZEJÍCÍ TURNÉ
Kde je Bert Kreischer?
Dobrá.
Takže jak to jde, Berte?
Cítím se skvěle.
Jím zdravě. Cvičím.
Klesl mi krevní tlak.
Žádné večírky.
Nikoho tady už jsem aspoň tři měsíce nenazval slovem na K.
Tat tak nikdy nenazval.
- Nikdy se tak nechovala. - Díky, tati.
Takže máma a já se chováme jako slovo na K?
To byste koukaly.
- Necháme to být. - Mami!
- Dobře. - Mami.
- Já čekám.
- Dobrá! - To není fér.
Berte, proč jsme tady?
Chtěl jsem, ať vidíte, jak se mi daří.
Jaké dělám pokroky.
Na osobní růst není potřeba poukazovat.
Vaše rodina by si měla sama všimnout pokroků.
Brácho, proto jsou tady, aby si všimly.
Jestli nejsi na mé straně, tak drž hubu, jo?
Dobře, ne. Mluvil Bert o svém otci?
- Ne. - Tohle nemá
s otcem co dělat.
Došlo k záležitosti s mou dcerou.
Záležitosti.
Kterou způsobil můj životní styl a mé chování.
A snažím se polepšit.
Měl byste vědět,
že když to říká, zní přesně jako jeho otec.
- Počkat. - Ano.
- Otec mě nechápe. - U mě stejný.
To není stejný.
Otec mě pořád opravuje.
- U mě stejný. - Není to stejný!
Ty máš se mnou úplně jiný vztah
než já s tátou.
Tak jo. Holky, můžete počkat venku?
Výborně. Pojďme, Tat.
Sbohem.
- Vidíte, jak se chová? - Jo.
- Viděl jste to? - Ano.
Počkat. Mluvíš o mně?
Ano.
Jdi do hajzlu.
Do hajzlu? Ty jdi do hajzlu!
Já neřekl: „Jdi do hajzlu!“
- Řekl jsem: „Jdi do hajzlu.“ - Tohle mi říkat nebudeš.
Na své terapii si můžu říkat cokoli.
- Nemůžete. - Podepsal jste přísahu!
Nechám vás tady, ať proberete jeho problémy s otcem.
Sbohem, Berte.
To slovo na K je „kunda“.
Jo. Do toho.
Poslední série.
Dokážeš to.
Zvládneš to. Máme to.
Už to bude!
Patnáct minut!
Ahoj, zlato. Kdo se to probudil?
Zlato, 96 cvičení v řadě
a pořád ještě potím toxiny.
- Smrdí to, jako by tvoje kůže chcala. - Ještě dva.
Poslední. Hezky.
Hej.
Nebudou si lidi myslet, že beru hormony? Zkus to.
Sáhni mi na prso.
Ne, celou rukou. Chytni ho.
To je ono. Hezky.
Udělám smoothie.
Kdo chce smoothie?
Mami, řekneš mu,
aby dneska na mé oslavě nedělal nic trapného?
Takže takhle chceš začít ráno?
Neudělal jsem nic trapného na veřejnosti
už skoro tři měsíce.
Dobře.
Ale nepřeháněj to.
Jen chci být s kamarády.
Jakými?
- To nebylo hezký. - Ne.
To jsou koule?
Ne.
Je to beďar na vymáčknutí.
Nepřijde ti to nechutný?
Naprosto.
Proto se to mně a Sashe líbí.
Když se zamyslíš,
je to jako metafora toho, jak exploduje v ženu.
Co to s tou košilí je?
Má vypadat takhle?
Zlato.
Když stojím takhle, vypadá zastrčeně?
Tu košili si neber.
Dobře.
To jsou košile táty?
Pomůžeš mi prosím vybrat košili?
Tak jo.
Myslím, že ta terapie všechno jenom zhoršuje.
Měl by ses vrátit na pódium.
To rozhodně neudělám.
- Proč? - Sedni si.
Viděla jsi Zamilovaného profesora?
- Ne, neviděla. - Dobře.
Eddie Murphy se změní
a nejdřív je super.
Ale pak ho začne nesnášet jeho rodina
a pak začne nesnášet sám sebe.
Koukni.
Na pódiu jsem Mašina.
Mimo pódium jsem taky Mašina.
Sjel jsem se a ožral
a málem kvůli mně zatkli dceru.
Viděl jsem její výraz.
Byl jsem bezmocný, nemohl jsem nic dělat
a chtěl jsem se zabít.
Tomu už naši rodinu nikdy nevystavím.
Sakra, teď si chci pustit Zamilovaného profesora.
Je to dobrý film. Škoda že jsi ho neviděla.
Přesně tím si teď procházím.
Tak pro dnešek zkusíme něco jednoduchého.
- To zvládnu. - Jo?
Tady je.
Moje narozeninová holka.
Sash, co říkáš na tu párty?
Docela velká.
Docela boží, ne?
Berte, může DJ pustit nějakej glitchcore?
Víš, Madison…
Zeptám se.
- Hej. - Co je?
Neříkal jsi, žes pozval tak deset lidí?
Ne. Hromadu lidí.
Co kdyby někteří nepřišli?
A párty v šesti lidech je depresivní.
Jsou tu i rodiče, co mě nesnáší.
Jak je, mámo od Madison?
To je debil. Je to takový…
- Rozvádí se. Buď milý. - Fakt?
Jsou to sladké šestnáctiny.
- Je to důležitý. - Jo, pro Sash.
Tamten kostlivec bude asi DJ.
Ukážeš mu, kam má jít?
Jo. Hej, hubeňoure.
Máš nějakej glitchcore? To je můj kazeťák?
Jo.
- A můj kabel? - Jo.
Chceš i můj mobil?
Ne.
To je humus.
Nedělej to před dětmi.
Víš co? Radši se drž od dětí dál. Máme hudbu! Myslím.
Pánové, co tu děláte? Holky jsou v bazéně.
Mluví o vás. Jděte tam.
Trička dolů a nečůrat do bazénu.
- Čau, Mašino. - Dneska ne, brácho.
Dámy, nechoďte k DJ. Jídlo je vpravo, ano?
Kreischere, kde máš chlast?
Mámo od Madison, kde máš manžela?
Kráva blbá.
Vedeš si skvěle, B-Mane. Skvěle.
Ahoj.
Tati?
Osobně.
Vidím, že se pořád učíš grilovat.
Dobře děláš, synku.
Počkat, co tady děláš?
Přece neprošvihnu sladké šestnáctiny své vnučky.
Je to velký den.
Jo, jasně.
No…
Nechceš je otočit?
Možná… Ale to nevadí.
Vážně?
Jen nechci, abys je pokazil.
Lidi by byli zklamaní.
Bylo by ti to líto.
Všichni by říkali: „Pamatujete Bertovu grilovačku?
- Ty burgery byly hnusný.“ - Sakra.
Vidíš?
Dal jsi do nich vejce?
- Tak jo, tati. - Pak líp drží a jsou šťavnatější.
Mnohem lepší burgery.
Přijel táta.
- Z Floridy? - Jo.
A trvalo mu asi dvě vteřiny vytočit mě tím svým…
- Koukni na něj! - Ahoj, broučku!
Je to netvor.
Jo. Vydýchej se, šampione.
- Tati? - Ano?
Jo, pes kadí do bazénu.
Cože?
Počkat, jak?
Zaplatil jste, abyste viděl syna bez trička
vyprávět vymyšlenou historku o vyloupení ruského vlaku?
Tati, po milionté, stalo se to.
Je to moje práce.
Měl by ses vrátit na pódium.
Viděl jsem tě asi jen pětkrát.
Zaplatil jste za to pětkrát?
Nechápu, že to lidi vážně dělají.
Tati.
Jako koupit si pětkrát koberec.
- Ahoj, dědo. - Zlatíčko.
Promiň, musím jít.
To nevadí.
Nezapomeň, můžeš mi zavolat, kdykoli budeš chtít probrat…
Vždyť víš.
Dobře. Ahoj.
Počkej, kam jdeš? Stůj.
- Čau, Berte. - Pane Kreischere. Stůj!
- Co je? - Kam jdeš?
Mads mě pozvala na tři dny k Big Bearu.
Nikam nepojedeš. Je ti 16 let.
Nepojedeš k Big Bearu, protože tam budeš pít a hulit.
Zvládnu to, nejsem ty. Jasný?
Počkej. To je fér.
Zasloužím si to. Jasný?
Hej, podívej se na mě. Nechoď pryč.
Až tahle párty skončí,
pustíme si spolu Dr. Pimple Popper.
Ten seriál už nesleduju, tati.
A neznám tady půlku lidí.
To myslíš vážně?
A co tenhle? Toho znáš.
- Ray Ray. - Znáš Ray Raye.
Říkala jsem, že chci malou oslavu,
a ty jsi slíbil, že mě neztrapníš.
Jen chci být dobrý táta.
Vidíš?
Je to o tobě.
- Vždycky je to o tobě! - O čem to mluvíš?
Proč by to bylo o… Jak jsi to z toho vyvodila?
To nedělej! Neodcházej!
Neukazuj mi prostředník!
Nesedej do toho auta!
Nechoď… Vidíš?
Přesně takhle se chová slovo na K!
Neříkám to! Jen na to poukazuju!
Je to tvoje vina! Pitomče!
Zatraceně.
Synku?
Teď ne, tati.
Měli bychom…
Víš…
pokud hledáš nový směr,
v Kreischer Karpets je pro tebe vždycky místo.
Jsem v pohodě, tati. Vážně.
Jen mi dej chvilku.
No…
Jen nevím, jak si vyděláváš,
když už neděláš toho komika.
Jsem dospělej.
Nějak to vymyslím.
Jo, tak dobře.
Jen chci pomoct.
Tak počkat.
Ne, nechceš. Ty nikdy nechceš pomoct, tati.
O to jde.
Když jsem měl potíže, co jsi mi řekl? „Nebuď idiot.“
Radil jsem ti, ať neděláš hlouposti na veřejnosti,
- obzvlášť před dětmi. - To je to samý!
To je dobrá rada.
Se Sashou bys nedopadl takhle,
kdybys mě poslechl.
Panebože.
Paní, oslava je venku, ano?
Jsi Mašina?
Do prdele.
Jo, jsem. Klidně se můžeme vyfotit,
ale teď tady něco řeším s otcem, ano?
Přišla jsem pro ty kapesní hodinky,
které jsi před 23 lety v Rusku
ukradl.
Tak jo.
Mám fakt blbej den.
Takže jestli je to vtípek na TikTok, tak fakt vybouchnu.
Rozhodně je to vtípek. Ta pistole je očividně atrapa.
Nebo ne!
- Má pistoli, tati! - Jo, to už vím.
- Sedni si! - Ano, madam.
Jmenuji se Irina Ivanovna Volginovová.
A radši si rychle vzpomeň.
Je to 20 let. Skoro nic si nepamatuju.
Nemám hodinky a rozhodně nejsou tady.
Tak se mnou pojedeš do Ruska a najdeš je.
Do Ruska?
Podívej na dceru.
Tak nevinná.
Tak čistá.
Tak zranitelná.
Vidíš toho muže?
DJ Chemo?
Bude ji sledovat.
Pokud ty hodinky nenajdeš,
zabije ji.
Pokud zkusíš utéct, zabije ji.
Pokud o tom někomu řekneš…
zabije ji.
Dobře.
Udělám, co chcete. Jen nechte mou dceru.
Udělám, co budete chtít.
Jen neubližujte dceři a pusťte mého otce.
Neměl tady být. Ani nebyl pozvaný.
- Jedu s tebou. - Tati, nejedeš se mnou.
Nemohl bych se sebou žít, kdybys neochránil Sashu.
- Přestaň, tati! Nepojedeš! - Pojede!
Kdybys v Rusku potřeboval přesvědčit,
tak se bude hodit.
Na mučení.
Auto čeká.
Odcházíme.
Tati, dej ty ruce dolů.
Omluvte mě. Alberte?
Počkej chvilku.
Ještě jsme se nepotkali. Promiň, že jsem tě nepozdravila.
- Ahoj. - Ahoj, drahá.
Je tady tolik lidí.
Ahoj. A kdo je tohle?
To je naše řidička z Uberu, Sylvia.
Sylvio.
Ahoj.
Zdravím. Uber řidička?
Kam jedete?
Proboha.
Jo. Je mi to jasné.
Jedete za Sashou k Big Bearu.
- Jo. - Přesně. K Big Bearu, jo.
Dobře. Super. Víte co?
Já zůstanu, o vše se postarám
a vy dva můžete táhnout na svou úchylnou, puritánskou…
Miluju tě. Promiň. Dej za mě pusu Tats.
Jdeme, tati.
Kam to…
Výborně, Kreischerovi.
Tohle je můj bodyguard, Sponge.
Sponge jako houba, co absorbuje tekutinu?
Absorbuju kulky.
Dva? Měl být jeden.
Pořád myslíš, že je ta historka výmysl?
Nemůžeš vzít oba.
Lidi se budou moc ptát.
Do hajzlu!
Neříkej mi, co mám dělat. Nikdy!
Pohyb.
Říkali, že Mašina má v žilách led.
Umí procházet zdí.
Vypije víc než kdokoli jiný.
S tímhle mýtem jsem vyrostla.
Ty.
Jsi tlusťoch.
A máš kozy.
Velmi znepokojivé.
Tak shazování kvůli váze. Od ženy bych čekal víc empatie.
Takové zklamání.
Jako bych otevřela žertovnou plechovku arašídů.
Užij si let, Mašino.
Zřejmě bude tvůj poslední.
Tak jo, až přistaneme, odvedu jejich pozornost.
A ty půjdeš na ambasádu.
Tati.
Tihle lidi fakt umí grilovat.
Jak můžeš teď jíst?
Jsem drobný podnikatel ve státě, kde si lidi nenechají nic líbit.
Tohle je pro mě jako úterý.
Mašina, mýtus.
Teď jsi na řadě ty.
Ne. Rád bych, ale mám čerstvou korunku.
Mašino.
Mám křivou čelist a dlouho trvalo…
- Berte. - Co je?
Víš, proč lidi respektují Kreischer Karpets?
Určitě ne kvůli té slovní hříčce v názvu.
Ne, to je jen dobrý marketing.
Protože pokládáme koberce všude.
Nikdy nedáme najevo strach.
Postavíme se mu.
Takže nedej najevo strach, Berte.
To bylo fakt nenucené.
Tak jo, Spongi, asi jsem na řadě.
Mašino,
tolik jsem o tobě slyšel, a ty máš kozy?
Jsi velkej.
Fakt velkej.
Snad to vyjde.
Ukážu ti, čemu ve Státech říkáme „tátovská síla“.
Sranda!
Teď…
to zkusím já, jo?
Dal jsi najevo strach.
Synku, myslím, že ten výlet do Ruska by ti mohl pomoct najít směr.
Koukni, tohle jsem měl s sebou v Římě.
Mockrát mi zachránil krk.
Starej se o něj…
a on se postará o tebe.
Tvůj kapesní nůž?
Díky, tati.
Doufáme, že naši synové vyrostou v muže, kterými jsme chtěli být, Berte.
Třeba ten výlet bude tvůj první krok.
A ještě…
jestli ten nůž v Rusku ztratíš,
zřeknu se tě.
Vtipná historka.
Ten nůž jsem v Rusku ztratil.
Promiň, tati.
Já věděl, že mě zklameš.
Věděl?
Mám tvoje mužství!
Vzal jsi mi varlata!
- Ahoj. - Když jsi byl mimo,
- s tvým otcem jsme se poznali. - Počkat.
A zkoukli jsme film Butch Cassidy a Sundance Kid.
Ten konec? Páni.
Tati, to je náš film.
Berte, musíme ty hodinky najít.
Ukradl jsi je. Kde jsou?
Ježíši Kriste. Byl jsem ožralej jak slíva.
A většinou jsem, i když to vyprávím.
Dobře. Počkat, počkat.
Dejte mi chvilku. Zamyslím se. S pistolí u hlavy mi to moc nemyslí.
Fedor. A co Fedor?
To byl ten mafián ve vlaku. Všechno ukradené si vzal on.
Jo, s Fedorem jsem mluvila.
Ty hodinky si nepamatuje.
Tak jsem ho zabila.
Ježíši Kriste.
Igor.
Jaký Igor?
Znám asi 50 Igorů.
Igor byl ten mafián, co měl na starosti naši třídu.
Bydlel s námi na koleji.
Možná tam pořád bydlí.
Ser na školu. Jdeme pařit.
Tak se tam podíváme.
Nechápu, že jste si pustili Butche Cassidyho a Sundance Kida. Sakra.
PETROHRAD
Drž se mě. Jak se objeví šance, zdrháme.
Nějaký problém?
Podle papírů máte mít 11 pasažérů.
Ale vidím jich 12.
Já to říkal.
Tati, tati.
Panebože.
Jde k zemi.
Já jich vidím 11.
Proboha!
Počkat.
To jsem já. Já jsem Mašina.
Proč jsem na billboardu?
Da. Jsi slavný.
Sovětský svaz mě žere.
Sovětský svaz už není, ty nevzdělaný debile!
Jsme Rusko. Jsme silní.
Jsme tady.
Udělali z toho bytovky.
Nazdárek.
Tati, nejsme v Orlandu. Zapomeň na trojku.
Nech si to v kalhotách.
To bylo sprosté.
Pohyb.
Tady jsme se učili.
Tady jsem poznal Igora.
Před 23 lety.
Měl jsem si častěji fotit péro.
KOLEJE
Poslouchejte, třído.
Nečekejte snadné učivo.
Nejste na prázdninách.
Máte za úkol kulturně se sblížit s místními.
Tohle je Igor. Patří k banditi. Budete se učit…
Neumím moc rusky. Co znamená banditti?
Banditti je rusky mafián.
Tohle je třídní výlet. Jak to, že tě neznám?
Já do hodin moc nechodím. Jsem Bert.
Ashley.
Ale Rusko je nebezpečné.
Igor je náš zprostředkovatel.
Je tu jen pro vaši ochranu.
Je velice nebezpečný.
Nebudete se s ním bavit ani scházet.
Rozhodně se s ním chci bavit.
Nevím, čemu z toho mám věřit.
Máš velice bujnou fantazii.
Mám fantazii.
- To je můj problém. - Jeden z nich.
Mám s otcem podobný vztah.
Co je sakra tohle?
Nějaký iPad?
Ukaž, synku.
Jsem přece Nejvyšší skaut.
Co je Nejvyšší skaut?
Něco jako mormonský James Bond.
Nejvyšší skaut se dostane všude.
Věděl bys to, kdyby ses jím stal.
Ale ne…
Moje pěst je Nejvyšší skaut.
Počkám v autě.
Má potíže se sebekontrolou.
Smutné.
Jo. To u steroidů bývá.
Fakt to tady vyšperkovali.
Pořád tu mají mrňavý výtah.
Řekni Váňovi, že jsou tady.
Do prdele.
Přímo tady seděla ženská.
Úplně mě milovala.
Igorův pokoj byl úplně vpravo.
Tamhle jsem se vysral na krabici od pizzy.
Ježíši, synku.
Dostávali tady smíšené recenze.
Kdybych si nevykloubil ten prst,
nejspíš by mě vzali do ligy.
Ale nemohl jsem prohrát palcový souboj
s 12letým děckem, víš?
Tady máte, dabuška.
Dárek od amerického přítele.
Dary jsou v Rusku velice důležité, Ash.
Tos určitě nevěděla.
Ty zas nevíš, že máš rozepnutý poklopec.
Proč nám to říkáš?
Pardon.
Vrací se mi vzpomínky.
Ty bydlíš přes chodbu od Igora a banditti?
Neslyšíš odtamtud někdy výkřiky?
Ani ne.
Koukni na ně.
Jsou úžasní.
Jak s nimi mám promluvit? Jak se představím?
Připravil jsem si dokonalou větu.
Ale jakmile jsem hleděl do tváře ruskému mafiánovi,
zpanikařil jsem.
Ja mašina.
„Mušina“ znamená drsňák.
„Mašina“ znamená mašina.
Řekl jsem, že jsem Mašina.
Jsi idiot.
Ja mašina…
Naštěstí…
jim to přišlo vtipný.
On mašina!
Ukázali mi svůj svět a já jim ukázal ten svůj.
Vodka, citron, dvě lžičky cukru.
- Citronové kapky. - Tohle jsou citronové kapky.
Jsou z Floridy a chutnají naprosto skvěle!
Mašinu pohání citrony!
A tak se zrodila legenda o Mašině.
Dobře, dobře.
Tomuhle říkám Beavis a Butt-Head.
Má hlavu jako zadek!
Vůbec neznali americkou kulturu.
Jsi ze mě nadržená?
Austin Powers? Vážně?
Sklapni, tati.
Vykrádal jsem ty nejlepší a oni mysleli, že jsem to vymyslel.
Byl jsem pro ně šílený génius, který je všechny přepil.
Jsem Mašina!
Tomuhle říkám macarena.
Rychle se to rozkřiklo.
A legenda o Mašině nabírala na síle.
Každý v Rusku slyšel ty příběhy.
Stal ses legendou.
A Igorovi to dobře neslo.
Lidi platili za párty se mnou.
Počkat! Ta skrýš!
V Igorově pokoji je ve zdi skrýš.
A co v ní schovává?
Plyšáky.
No tak. Drogy, prachy a porno. Jsi v mafii.
Třeba tam bude něco, co nám ho pomůže najít.
Tyhle dveře.
To doufám, pro dobro tvé dcery.
Hej!
- To je feminismus. Chtěly jste ho. - Naser si! Vyjebaná slečinko.
Vidím, že Rusko korektnost neřeší.
- Díra? - Jo.
Dobře.
Tahle zeď tady bývala.
Pokud se nepletu…
Bingo.
Žádné hodinky.
Tohle je něco lepšího.
Koláček s trávou od Ash.
Ty byly tenkrát boží.
K čemu ti bude 20 let starý koláček s marihuanou?
Koláčky s trávou od Ashley jsou nejlepší na světě.
Mají fakt grády, tak si dej jen kousek.
Nekecej.
Děláš si ze mě prdel.
Jdi do hajzlu.
Jak se z tebe stal banditti?
Jednou…
mi jeden chlap řekl:
„Igore, potřebuju s něčím pomoct.“
To něco byla mafie.
Když mám hlad, mám vztek, a každý ví,
že se tráva může zkazit. Je to opak zavařeniny.
Žádný Igor, žádné hodinky.
Jen staré prachy a zavařená tráva.
Nevypadá to pro tebe dobře, Berte.
Jděte do hajzlu.
Váňa.
Ani pro tebe to nevypadá dobře.
VÁŇA
Co tady děláš?
To je Mašina?
Ten mužný muž?
Ne.
Vždyť má… ňadra.
Tvůj kámoš Igor
převzal kontrolu nad vlaky do Moskvy.
A teď vím, kde najdu ty hodinky.
Jak víš, že Igor řídí vlaky?
Protože…
mě lidi uznávají.
Sháním si informace.
A ty?
Ty jsi hloupá žena.
Jenom si hraješ.
Já si nehraju.
Ty vole!
Jsi drzý fracek, Váňo.
Teď se mnou půjdete do vlaku, nebo poletíte z okna.
- Pojďme, tati. Jdeme. - Jo, jdeme.
Zatím se měj.
Dej ty ruce dolů.
Tohle je fakt paráda.
Zabijou nás mafiáni.
A ty si schováváš starodávné koláčky.
Říkáš takové sračky a pak se divíš, že za tebou nejezdíme.
- Je to moje vina? - Jo.
Nechci to poslouchat a děti taky ne.
Děti jsou skvělé. Je vynech.
Já vím, že jsou, tati. Jsou to moje děti.
Tvůj problém je v tom, že tě život odměňuje za to,
když dáš průchod svým nejhorším stránkám.
Snad mu jen napravila krk.
Sejdeme se dole.
Tady jsme snad v bezpečí.
Mám tě, synku!
Já mám tebe! Kryju tě!
- Mám to pod kontrolou! - Ne!
Panebože. Panebože.
Výtah!
- Ne! Zavři se! - Zavři dveře!
Střílejte, idioti!
Donesu šéfovi tvoji hlavu, Mašino!
Tati.
To nepoužiju.
Po přečtení Mandelovy biografie
jsem přísahal, že nebudu páchat násilí.
Jste mrtví!
Mrtví!
Dobře. Střelím ho do nohy.
Jdeme, pitomci!
Sakra. Nech mě.
Jsem rád, že jsi naživu. Nech mě!
- Nasedni, synku. - Snažím se, tati!
Spongi!
Co se sakra stalo s autem?
Sakra. To je blbý.
Musíme do toho vlaku!
Potkám ďábla.
Půjdu do pekla.
- Do hajzlu. - Jsem u jezera.
- Zatraceně! - Rybky skáčou.
- Večeřím makaróny se sýrem. - Děláš dechové cvičení?
To na vraždu nefunguje, tati!
Zabil jsem chlapa.
Přísně vzato jich bylo několik.
Bože! Nepomáháš mi!
- Hej. - Co je?
To se stává.
Nezačnu kouřit.
Ne, to teda ne. Pokuta za rychlost, to se stává.
Posrat se v supermarketu, to se stává.
Můj bratr Váňa byl pitomec.
Bratr? Jako opravdový bratr?
Jako od týchž rodičů?
Panebože, promiň.
- Já nevěděl, že to je tvůj bratr. - To nic.
V mafii se bojuje o moc.
Jsem nejstarší, takže zdědím otcovo impérium,
ale Váňa ho chce řídit.
Chtěl řídit.
- Je mrtvý. - Panebože.
Ještě si na to zvykám.
Co se to sakra děje? Chci odsud pryč.
Mnoho dalších chce být v čele.
Prý nedokážu řídit mafii, protože jsem žena.
To není možný.
Šéfová.
Tati.
Dej mi životní radu, nějaká moudrá slova.
Každý jednou umře.
To je celé?
To je tvoje rada?
A co bys chtěl slyšet?
Že zranitelnost je děsivá a je těžké se otevřít?
Jo, tati. To by bylo fajn.
Synku.
To tvoje matka uměla utěšovat, já ne.
Bože. Jdeme, chlapáku.
Igore? Igore?
Už jdu.
Hej.
Bratr by mě zabil, kdyby dostal šanci.
Díky, že jsi mu dopřál rychlou smrt.
Tak mohl bych rychle zavolat dceři,
jen jestli je v pořádku?
Netlač na pilu.
Přesně takovou ruskou architekturu jsem chtěl vidět.
Nepřijeli jsme na památky.
Irino, bude to dobrý.
Najdeme Igora, seženeme ty hodinky a pustíš nás, že?
Ty vole.
Tady se to vůbec nezměnilo.
Tamhle.
Tam mi Igor představil vlakové banditti.
Nemůžu jet na ten výlet do Moskvy.
- Co? - Jo.
Vlaky řídí jiná mafie.
Co mám dělat, Igore?
Co vždycky.
Tohle je Mašina!
Dejte Mašině vodku a budete se bavit.
No tak, předveď jim tu postavu.
Britský nadrženec. No tak.
Jsi ze mě nadržená, zlato?
- Jsi ze mě vzrušená? Jo. - Klasika.
Máš fakt rád Austina Powerse.
Na konci devadesátek letěl. Dej mi pokoj.
Chápu to.
Chápu, proč ses jim líbil.
Páni. Dík, tati.
Tvoje toxická mužnost jim přišla veselá a progresivní.
Ten kompliment zní trochu jako kritika.
- Ticho, dysfunkční otče se synem. - Šéfová.
To je vlak do Moskvy.
Pokud Igor řídí vlaky, tak bude tady.
Opatrně.
Vlaková mafie je nebezpečná.
Jen klid. Igor je kámoš.
Jestli tu je, jsme v klidu.
Ano, ale on tě zná.
Oni ne.
Vypadají jako postavy z Kultu hákového kříže.
Pojďme kousek dál.
Je tam míň lidí.
Haló.
Tady nemůžete parkovat.
Vezmi mě za Igorem.
Ano, pane.
Není to zvuk rozjíždějícího se vlaku?
- Nastupte! - Jaký je plán? Co uděláme?
Zůstaneme ve vlaku a najdeme Igora.
Sežeň letadlo a přileť s ostatními do Moskvy.
Nevěřím, že jedu znova do Moskvy.
Pohyb.
Ten vlak smrdí stejně jako v roce 1998.
VLAK
Smrdí to tu po zelí a babičkách.
Sbohem, Petrohrade! Ahoj, Moskvo!
Pardon.
Proč všichni vypadají, že mě chtějí praštit?
V Rusku je usmívání nevhodné, Berte.
Úsměv je pro ty, které miluješ.
Jo?
- Vážně? - Co to má být?
Nechceš se celou noc flákat v jídelním voze?
Nevím, jak můžeš tolik pít a nikdy z toho nepřibrat.
Mám prostě dobrý geny.
Nechceš se radši flákat v mém kupé?
Chtěl jsem.
Rozhodně chtěl.
Ty jsi idiot. Sakra.
Dík za ten tupý nůž, tati.
Ash. Ahoj.
Jo.
Au, sakra.
To jsem přehnal.
Jo.
- Ahoj. - Čau, co děláš?
Nic moc.
Já nevím. Vypadá to, že paříš.
Chceš teda něco podniknout? Nevadí, jestli ne.
Mám rád pomalé romance.
- Jo? - Jo.
Myslím, že Ross a Rachel by spolu ještě neměli být.
Jo, já taky.
- Že jo? Až v novém miléniu. - Jo.
- Měli bychom… - Ty.
Čau.
Ty jsi ten, komu říkají Mašina?
Jo, to jsem já.
Fedor byl šéfem vlakových banditti.
Smrděl po nikotinových náplastech
a díval se na mě jako Ted Bundy na spolužačky.
Bylo to hrozný.
Mašina nebude sedět se spodinou. Pojď.
Ashley, na chvíli pokecám s těmi strašidelnými borci
a pak se vrátím, jo? Pak se zastavím.
Pro info, jsem dobrý spolunocležník.
Rád se mazlím, v noci neprdím…
Nechal jsi tu holku a šel jsi radši se zločincem?
Má pravdu. Byla to tutovka.
Jo, mně tutovky nikdy moc nešly.
Ale Fedor mě vzal do jídelního vozu.
Byl tam chlast a drogy. Ale tohle je ta drsná část.
Tohle je Mašina.
Věděli, kdo jsem.
Mají tě rádi.
Tady určitě najdeme Igora.
V jídelním voze už lidi asi nepaří.
Obzvlášť Igor.
Ve 23 letech jsem to tu miloval.
Teď to vypadá jak záchody na benzínce.
Tvůj terapeut by asi řekl, že tohle je „viditelný pokrok“.
Počkat.
LeeAnn ti řekla o mojí terapii?
No…
když volala, aby mě pozvala na oslavu,
řekla mi, čím si procházíš.
Po Sashině zatčení jsme se oba báli…
že to zase poděláš.
Do prdele!
To mi nikdo nevěří?
To snad vždycky jen všechno podělám?
- Děláš scénu. - Scénu?
Scény mi platí účty.
Trhám ze sebe tričko a řvu: „Já jsem Mašina!“
Hej!
Kdo řekl: „Já jsem Mašina“?
Ty?
Mašina prý umí projít zdí.
To umí jen duchové.
Ty…
Ty nejsi Mašina.
Chcete sakra vidět Mašinu?
Chtějí vidět Mašinu. Tak uvidí Mašinu.
Kam to jdeš?
Zaprvé, tohle normálně nedělám zadarmo.
Zadruhé, máte hadry jak pitomci.
Pitomí sladění náckové.
A zatřetí, když ho třikrát zavoláte, přijde.
Něco jako Candyman.
Už jste to řekli dvakrát.
To jsem já.
To jsem já na flašce vodky s nápisem „Mašina“.
- Co děláš? - Sedni si, tati!
Radši zavoláme šéfa.
- Igore. - Igore?
Ten chlap tvrdí, že je Mašina.
Igore, tady kámoš Bert.
Doufám, že máš moje hodinky. Pospěšte si.
Vypadá jako ten obrázek na flašce vodky.
Jen tlustší. Jo, má větší prsa.
Někdo je tu s ním. Dcera Volgoviče.
Jděte do VIP vozu.
Igor tě chce vidět.
Za chvíli přijde do jídelního vozu.
Bylo by nám ctí s tebou zapařit…
Mašino.
Strasvucja, zmrdi.
Jdu na to.
Piješ jako Rus.
- Alkohol je univerzální jazyk. - Ano.
Uvnitř jsme všichni namol.
Takže kdy uvidíme pravou Mašinu?
Tak jo, poslouchejte.
Dělal jsem to jen pro šoust.
Jedem.
- Pro šoust. - Jedem.
Takže si vezmi tu sušenku.
A nacpi si ji do zadku. Nacpi si ji do zadku.
Nacpi si ji do zadku…
Hej! Hej, promiňte!
Mrkejte na to, účo.
Kulturně se sbližuju s místními.
Okamžitě padej do svého kupé!
Dělal jsem to jen pro šoust.
- Jedem. - Pro šoust.
- Jedem. - Takže si vezmi tu sušenku…
Blbá kráva!
Tohle je…
Rusko!
Tati, říkals, že mám v Rusku najít směr.
To jsem udělal.
Jsem král světa!
Tak jsem se cítil.
Byl jsem král světa.
Titanik?
Jo, jo.
Vykrádal jsem filmové hity,
ale fungovalo to.
Něco vám povím.
Bavit zločince a prostitutky bylo super.
Možná proto tak válím na Floridě, ne?
Ani to nechápou.
Řekni další historky, Mašino.
Jídelní vůz byl boží.
Ale tam se to taky zvrtlo.
Co si dáš, Fedore?
Chleba. Super. Počkej.
- Věděl jsem, že jsi řekl „chleba“. - Jo.
Už se učím jazyk. Další.
Sýr.
Už mluvím skoro plynule.
Peníze. Jasný.
Super.
Ale ne, my ho okrádáme?
Jo, mně…
Mně se moc nechce okrádat lidi.
Ale chce.
Dělej. Sráči.
Nejdřív jeho, pak zbytek vlaku.
Tak jsme to udělali.
- Vykradli jsme vlak. Jo.
Byl jsem strachy bez sebe.
Oni byli natěšení.
Jdeme.
Fedor mě nalíval chlastem.
Dej si vodku.
Dělej. Pij.
To je ono.
Úplně jsem ztratil kontrolu.
To vzrušení mě začalo bavit.
To je můj pokoj.
Vykrádal jsem vlak s ruskou mafií.
A neumřel jsem.
To jsou všechno moje věci.
Počkat. Bereš si moje věci?
Ne, ne. To je nůž táty.
Ten si nemůžeš vzít.
Ne, ne.
To ostatní si klidně vezmi. Ale ten nůž?
- Ten patří tátovi. - Fakt?
To nepůjde.
Nemůžu si ho vzít?
Promiň, tati.
Nechal jsem ho.
Je jen tvůj.
Mašino.
Vyřízla bych mu srdce
a přinutila bych ho sledovat, jak přestane bušit.
Asi jsme trochu jiní.
Ty hodinky.
Když jsem byl fakt namol…
okradl jsem svoji třídu.
Obral jsem celou třídu.
Co je? Vypadni.
Blbá krávo. Tohle je Rusko.
Ash.
Já…
Ženská bije chlapa?
To je novinka.
Cítil jsem se jako ten největší hajzl.
Dej to sem. Rychle. Dej sem ten prsten.
Jdeme.
- Dobrý? - To je ono.
- Hodnej kluk. - Dobře.
Seženu ho zpátky.
Slibuju.
Promiň, Ash.
Jdi do hajzlu.
Mašina je nejlepší.
Hej, Mašino.
Igor nás volá dopředu.
Počkej tady. Vrátíme se s ním.
Mašina!
Do prdele!
Říkáš i tu část…
s Ashley, když to vyprávíš na pódiu?
Jasně že ne, tati.
Ale někdy na to myslím.
Ta historka se mi líbila víc, když jsem ji měl za výmysl.
A co bylo pak? Je smutné, že jsi byl stupidní pitomec,
ale radši vzpomínej na moje hodinky.
Vzpomínám si.
Bylo tam poslední soukromé kupé.
Prosím, ne.
Je to rodinné dědictví.
Na dědictví ti seru.
Dělej.
Pardon.
To byly ty hodinky.
Můj otec nebyl zločinec.
Byl to obchodník.
A pak jsi mu ukradl jedinou věc, na které mu záleželo.
Zavolal policii, ale nepomohli mu.
Takže si řekl: „Seru na poctivý život!
Kdo chce respekt, musí si ho vzít.“
A na tom vybudoval naši rodinu.
Proboha.
Já můžu za tvoje zrození.
Většina lidí chce být spíš Batman…
ne ten, co zabil jeho rodiče.
Co jsi s těmi hodinkami udělal pak?
Vrátili jsme se do jídelního vozu.
Fedor procházel věci, co jsme ukradli.
Tu písničku nesnáším.
Poslyš, my v Rusku
vždycky dáváme dar novým přátelům.
Tu máš, Mašino.
Dal je tobě?
- Kde jsou, Berte? Musím to vědět. - Nevím.
Mašino.
Igor je tady.
Igore, představuju ti Mašinu.
Tvůj kámoš zestárl ještě hůř než ty.
Moji muži říkali:
„Pojď poznat slavnou Mašinu z flašky od vodky.“
Říkám si: „Proč ne?
Vyfotíme se spolu.“
Ale ty nejsi slavný.
Máš kozy.
Jo, to už víme.
Toho neznám. To není Igor.
Co jsi zač?
Znal jsem starého Igora. Já jsem taky Igor.
Převzal jsem od něj vlak a nechal ho zmizet.
Teď je to můj vlak.
Počkat, Igor je mrtvej?
Jo.
- A ty budeš brzo taky. - To stačí.
Jsem Irina Ivanovna Volginovová.
Znáš mého otce.
Ti dva blbečci patří ke mně.
Teď zmiz, jestli chceš ještě někdy vidět svoje děti.
Blbá kráva.
Myslíš, že nemám povolení?
Povolení?
Tak jo!
Poslouchejte.
- Nedej najevo strach. - Jo.
Podívejte se.
To je ten nůž, cos mi dal.
Ne. Dal jsem ti úplně stejný.
Nesvěřil bych ti originál.
- Nejsem idiot. - Panebože.
Slyšel jsi, jak se kvůli němu trápím.
Celých 25 let jsem cítil vinu, že jsem ho ztratil.
To stačí.
Tati, pobodej toho plešouna.
Promiň, synku.
- Ale… - Nemůžu dýchat.
…přísahal jsem, že nepozvednu zbraň k násilí.
Ahoj.
Panebože.
Podřízla mu krk, tati.
Ne, nesahej na to. Je to zlý.
Proč na to sahá?
Ale ne. Proč se směješ?
Stůj. Už ani krok.
Co mám dělat, tati? Co mám dělat?
Dej mu ránu.
Proboha, tati, jsem uvnitř!
Panebože!
Pusť mi tu ruku! Zkusím ji dostat ven!
Je tam teplo!
Ne, ne! Bože!
Bože! Pomozte mi ven!
Bože. Strkáš mu pěst do krku.
Pomoc!
Do prdele! Bože!
Je to jako sklínka okurek. Pusť tu okurku.
Sakra, tati. Není to jako okurky!
Do prdele!
Jede vlak!
Tahejte, tahejte!
Panebože!
Sundejte ho ze mě!
Sundejte ho!
Na tuhle stranu ne! Na druhou!
Řval jsi „tahejte“, nebo „táhněte“?
Není to sakra jedno, tati?
Proč říkal, že má povolení nás zabít?
Vím, kde to zjistíme.
Zdravím. Můžete mi věnovat pozornost?
Hledáme toho, kdo poslal toho velkého plešouna,
aby zabil mě a mého syna.
Hej, tati.
Tati.
Možná buď na mafii trochu milejší.
- Alexej. - Rád tě vidím, sestřičko.
ALEXEJ
Máš dalšího bratra?
Jsme tři. Teď už dva.
Ale díky, že jsi ho zabil.
Byl jako osina v zadku.
A byl to idiot.
Tvoje rodina je fakt sprostá.
To je milé, Mašino.
Nesouhlasím s tvými metodami ani obchodním modelem,
ale hřeje mě u srdce, když vidím syna,
který chce jít ve stopách otce.
Albert, otec Mašiny.
Sestřičko.
Přinesu otci ty hodinky, které Mašina ukradl.
Je konec.
Dáš mi Mašinu.
Mašina mi dá hodinky.
A vyhraju.
Dobře. Vyhraješ.
Dostaneš ty hodinky.
Jsou tady?
Jo, jsou tady.
V téhle místnosti.
Nemáme je. Přišli jsme je vyzvednout.
Od něj.
Keyser Söze.
Keyser Söze?
Jo, on je má. Dělej, dej mu je.
Kdo je sakra Keyser Söze?
Jo, má je on.
Mě už se to netýká.
Kam to jdeme?
Všechny nás zabijou!
Drž hubu a utíkej.
Tak.
Do hajzlu!
Musel jsem vás honit.
To se nedělá.
Myslíš si, jaký jsi frajer.
Sestřičko, vážně myslíš, že převezmeš rodinu?
Proč ne?
Jsem silná a chytrá.
Prosím tě. Jsi žena.
Svět se mění.
I pro naši rodinu.
S otcem se smějeme tvým přeludům.
S otcem jste mě vždycky podceňovali.
Ale víš co?
Zasloužím si rovnocenný přístup.
Souhlasím.
- Hej. - Ježíši.
Ten feminismus se mi líbí.
A pokud nechceš, aby jako další umřel tvůj otec,
dáš mi ty hodinky.
Dobře. Přestaň. Udělám, co budeš chtít.
Neubližuj tátovi. Dej mi chvilku.
Tati, tati. Poslouchej mě.
Zvládneme to. Jsme tým.
Poslouchej mě, tati.
Butch Cassidy a Sundance. Konec filmu.
- Vodopád. Uděláme vodopád. - Ticho.
Tohle dělám pro tvé dobro.
Tati!
Syn je trouba. Jen jsi mrhal časem.
Pomůžu ti ty hodinky najít.
Ale musíš mi slíbit, že se mé vnučce nic nestane.
Jsi moc dobrý otec.
Zastavil nás polda.
Tati, to je polda.
Ne, strážníku, nemám řidičák.
Táta je na zadním sedadle.
Tati, nech toho. Sakra, tati.
Tati, probuď se.
Bože.
Do prdele.
To je hajzl.
Haló?
Zasranej táta.
Jsem unavenej.
Všechno mě bolí. Mám hlad.
Mám hlad.
Děkuju, Ash.
Počkat.
Hej.
Je dcera v pořádku?
Ne.
Syn je trouba.
Čau, jak je, spáči?
- Co je tohle? - Palice.
Co tady sakra děláš?
Nejsem tady. Jsi jen hrozně sjetej.
Jsem hrozně sjetej.
Jel jsem do Ruska, abych se stal mužem.
A stal se ze mě jen blbej zločinec.
Jo. To tě bude ještě chvíli trápit.
Všechno, co se stalo v tom vlaku.
Ale to šaškování bez trička?
To se pořádně vyplácí.
- Fakt? - Jo.
- Jo? - To si piš.
Ten výlet do Ruska ti určil směr.
Ty, kamaráde, umíš skvěle rozesmávat lidi.
Dík, chlape.
- Budu v pohodě. - Jo.
A pak tě manželka pošle na terapii.
- Jsme ženatí? - Jo.
Je sexy?
- Asi jo. - Počkat, jak jako?
Podle mě je sexy. Přece jen už je jí 50.
Vzal sis 50letou babu?
Cože, kámo? Říkal jsi, že budeme v pohodě.
Zapomněl jsem, jak jsem blbej.
Vzali jsme se, když měla 30.
A byla to kočka. Pořád je to kočka, jasný?
- Dobře. - Nenuť mě bránit naši ženu.
Je to skvělá máma.
Máme děti?
- Jo. - Kluky?
Věděl jsem, že budeme mít kluky.
Vždycky jsem chtěl kluky.
Koukni na nás.
Vymýšlíme, co se životem.
Teda aspoň já.
Ty jsi dost ztracenej.
Jsi doslova ztracenej v lese.
Sjetej z koláčku s trávou.
Protože tě táta vykopl z vlaku.
Protože tě nenávidí.
Protože nedokážeš zachránit dceru, která tě nenávidí.
Teď tě bude nenávidět žena. Vlastně tě nenávidí celá rodina.
Zmlkni, zmlkni.
Já to vím. Proč mi to děláš?
Snažím se tě zachránit. Zastřelí tě.
Jak to?
Zastřelí tě.
Co tím myslíš?
Někdo po tobě střílí.
Do hajzlu! Bože!
Panebože!
Kurva.
Berte?
Igore?
- Berte. - Igore!
- Mašino! - Igore!
Vypadáš jako medvěd. Cože?
- Bože. - Kamaráde, jsi tady.
Nemůžu uvěřit, že žiješ. Sakra, tak rád tě vidím.
Nemáš něco k jídlu?
Tohle je můj domov.
Už roky.
- Pěkný. Taková Západní Virginie. - Jo. Západní Vagína.
Igore! Nazdar.
Ten nebyl obřezaný.
- Málem jsi ho srazil. - Jo.
To je tady tradice.
Koukni se.
Tady to je.
IGOROVA VESNICE
- To je tvůj dům? - Jo.
Ty vole.
To jsou tvoje děti?
Jo, většina mých dětí.
Panebože.
Víš, že ho můžeš vytáhnout, ne?
Jo, ale mám dlouhý péro, takže musím…
- Jako kouzelník. - Kouzelník!
- Se šátky! - Jo.
- Hej. - Chyběl jsi mi.
Mašina!
Hej! Jo!
- Aha, Mašina! - Jo!
Igore.
Igore, Igore.
Moje žena je tvoje velká fanynka, Mašino.
Jako spousta vesničanů.
Poslouchají tvůj podcast.
Proč nemá nové epizody?
Igore, zabils toho medvěda?
Ještě ne. Ale tohle je lepší!
Našel jsem kamaráda. Mašinu. Je to on!
Naše vesnice je dnes požehnaná.
Ty jsi našel Mašinu a já našla děvku.
- Našla děvku. - Co?
Ty vole! Irino, jsi živá!
Jak to, že jsi sakra živá?
Zatraceně. Panebože!
Chceš si ji koupit na šukání?
Nevím.
Co říkáš? Za kolik?
Tolik nemáš.
Já nevím, možná…
Panebože! Co to máš s nohou?
To vypadá zle.
Řekni, jestli cítíš tohle.
Igore! Pomoc! Já tu děvku znám!
Vezmeme ji k tobě domů!
- Tady. - Igore, máš peroxid vodíku?
Ne, ale máme spoustu zvířecích slin.
- Lehni si. - Do prdele!
Bude to dobrý. Ne, ne, díky.
- Do prdele! - Dones mi nějaké obvazy.
Sundám ti tu botu.
- Tak jo, jdeme na to. - Dobře. Opatrně.
Tak jo.
To je zlý. Tak jo.
- Je to zlý? - Není to tak zlý.
- Je to moc zlý? Sakra! - Není to tak zlý.
Nemůžu se dívat.
Omlouvám se.
- Omlouvám se. - Do prdele!
Bude to dobrý.
Dal sis to do kapsy?
Nevěděl jsem, kam s tím.
Budu zvracet. Do prdele!
Nezvracej. Jestli budeš, já budu taky.
Nezvracej. Prosím, nezvracej.
- Nebudu zvracet a ty taky ne. - Nebudu zvracet, když ty ne.
- Věřím ti. Dobře. - Platí.
Panebože. Dobře.
- Udělej s tím něco! - Asi to nezvládnu.
Musíš mě povzbudit.
- Prostě to vytáhni. Zvládneš to. - Dobře.
- Zvládnu to? - Ano. Prostě to vytáhni, jo?
- Raz, dva… - Tři, dva…
Ne, počkej.
- Tři! Dva! Jedna! - Tři! Dva! Jedna!
Dokázal jsem to!
Nebudeš…
Takže jsem ho střelil,
on střelil dalšího a ten střelil dalšího.
Tři chlapi, jedna… Čtyři… Tři kulky.
Je to v mojí top desítce zabití. Jo!
Jo. To je…
- Plácáme si na vraždu? - Jo.
A kde je teď tvůj otec?
Nemám ani tucha.
Něco ti povím. Jestli je naživu, zabiju ho sám.
Igore, jak ses dostal sem?
Díky tobě, Berte.
- Mně? - Jo.
Co?
Když jsem viděl, jak si užíváš každý moment,
řekl jsem si: „Mafie je nebezpečná.“
Není to snadný život.
A jednou, když jsem škrtil chlapa, protože mi nezaplatil za…
To je jedno.
- Vzpomněl jsem si, co jsi říkal. - Co?
Řekl jsi, že v životě je nejdůležitější
nikdy neztratit úsměv.
Igore.
To bylo v Dobrodruzích z velkoměsta.
Billy Crystal? Osmdesátá léta? Kovbojové? Nic?
Všechno odněkud vykrádá.
To bylo tehdy, Irino. Jasný?
Prostě jsem odešel. Bylo to mé rozhodnutí.
Můj úsměv.
Mafie mi nepřinášela úsměv.
Tohle ano. Děti, rodina, Sonia.
V mafii bych umřel.
Ale díky tobě mám tohle, Berte.
Zachránil jsi mi život.
To je dobře, Igore.
Aspoň jeho život jsem nezničil.
Berte?
Hej. Spíš?
Jo.
Co jsi provedl, že tě tvoje dcera nenávidí?
Dobře.
Já a můj tlustej kámoš Tom jsme nahrávali podcast
a nechtě jsme se totálně ztřískali.
- To není tak zlé. - Jen počkej.
Sashe bylo 15. Měla provizorní řidičák.
Tak říkám: „Hej, přijď za mnou.
Vezmi si moje auto a odvez mě domů.“ Pohodička.
Chtěl jsi po nezletilé dceři, aby tě ožralého odvezla domů?
A bude hůř.
Projela stopku.
Zastavil ji policajt.
Ukázalo se, že rodič, který má dělat dozor, nesmí být namol.
Dva roky nedostane řidičák. Já dostal přestupek. Byla to hrůza.
Jestli to je celé, není to tak hrozné.
Můj otec mi udělal mnohem horší věci.
Tohle zní skoro hezky.
Čtyři minuty před tím, než jsem odpadl, jsem zapnul vysílání.
Celé jsem to vysílal živě.
Okamžitě se to rozšířilo.
Další víkend byl Den otců.
Měla hrozný vztek.
Bože, nemluvila se mnou měsíc.
To mi otevřelo oči.
Tak dlouho jsem byl král večírků, že už ani nevím, kdo jsem.
Možná, že nemáš být jenom Bert.
Koukni, cos udělal pro Igora.
Tvoje blbé opilecké řeči mu zachránily život.
To nechápu.
Nevyvíjíme se tím, že ničíme části sebe.
Ale tím, že mezi nimi najdeme rovnováhu.
Tak jako Steve Urkel.
Řekla jsi „Urkel“?
Je to postava z jednoho z mých nejoblíbenějších amerických seriálů.
Family Matters.
Znáš to?
Jo, ale počkej, co má s tímhle Urkel společného?
V páté sérii Steve Urkel vypije lektvar,
který ho promění ve Stefana Urquella, jeho lepší verzi.
Všichni ho začnou nesnášet, ale co udělá?
Nevzdává se.
Vylepší svůj recept
a nakonec má to nejlepší z obou světů.
Ty jsi Mašina a Bert.
Máš dvě stránky.
Ale teď je musíš vybalancovat.
Už to chápu.
Sakra.
Nechápu, že jsem neviděl Family Matters.
Podívej se na to. Je to moc dobré.
„To jsem byl já?“
On to viděl.
Když přišli komunisti, politbyro spálilo kostel
a postavilo tuhle továrnu.
Když komunisti odešli, továrna zavřela.
Když jsem přišel do vesnice, pomohl jsem jim postavit tohle.
- To jsi postavil? - Ne. Uvnitř.
Vzal jsem tě sem, protože stavba tohohle místa
mě přiblížila k Bohu
a naučila mě, jak odpustit sobě samému.
Všechny ty špatné věci, vraždy,
co jsem tehdy spáchal.
Proč myslíš, že jsem tě představil těm vlakovým banditti?
Nevím. Aby se pobavili?
A?
Aby tvá třída byla v bezpečí.
Vlakoví banditti jsou nebezpeční.
Dělají cestujícím hrozné věci.
Seznámil jsem je s Mašinou, abys je rozptýlil tím,
co děláš vždycky.
Jo. Okradl jsem spoustu lidí, Igore.
No a?
Byl někdo zraněný? Umřel někdo?
Plivl jsi holce do tváře. Byl jsi pitomec.
Ale tvoje třída byla v bezpečí,
protože jsi dělal to, co jsi měl,
zabavil jsi je a rozesmál.
Ty jsi ty lidi ochránil.
To dělají muži.
Zatraceně.
Zdá se, že jsi dobrý muž, Berte.
Díky, Irino.
Musím nakrmit děti.
Ty vole! To jsou ty hodinky!
Hodinky mého otce.
Kde jsi je vzal?
Dal jsi mi je, když jsi odjížděl z Ruska.
Na výraz díků za pravé přátelství.
Byl jsi dost nalitý.
Bylo mi trapně,
ale řekl jsi to tak hezky, tak jsem si je vzal.
Sladké, opilecké řeči.
Bože, ano.
Jdeme, Berte.
Musím převzít impérium.
Rád bych poslouchal její řeči u sexu.
Já bych s ní rád měl sex.
Omlouvám se za tu koupelnu.
Díky, že sis vzal tu děvku.
Ne, já děkuju.
Tohle budu opatrovat.
Co mám sakra dělat s kuřetem?
Berte, musím se ti přiznat.
Po tom vykradení vlaku jsem mluvil s Fedorem a…
dal mi to, co jsi ukradl svojí třídě.
Pak se všichni vrátili do USA, tak jsem si to nechal na památku.
- Počkat. To snad ne. - Jo.
Kámo.
Vezmi si to.
A jdi do Moskvy zachránit otce.
Pokud ještě žije. Mohli ho umučit.
Asi je to autistka.
- Jo. - Jo.
Hele, děkuju za všechno.
- Ne, ne. - Ne?
Přinesl jsi mi štěstí.
- Změnil jsi mi život. - Hele.
- Berte, děkuju. - Já děkuju.
- Já děkuju.
Bože. Budeš mi chybět, brácho.
Ti odporní chudáci mi budou chybět.
Co tě napadne, to řekneš? Nepřemýšlíš nad tím?
Tak nějak.
- Konečně někdo jako já. - Jo.
MOSKVA
Pořád se mi vrací sen,
kde mi Dolly Parton hodí trsátko
a zavolá mě k sobě na pódium.
Naprosto válím,
ale prsty se mi promění v pavouky a vypadají mi zuby.
Asi to bude reakce léků na srdce s prášky na spaní.
Ale je to lepší než fet
a taky nejlepší část mého dne.
- To je smutná pravda. - Co se tu sakra děje?
Ahoj, synku.
Jsou z vás kámoši?
Tati, proč mluvíš rychle, jako bys byl na speedu?
Protože jsem na speedu. A je to fakt paráda.
Další drogy.
Koukněte na mě.
Jsem Molly Parton!
Chápete to?
Irino. Ty žiješ.
- Bezva. - Jo, pitomče, žiju.
Přivedla jsem Mašinu, a dokonce mám i ty hodinky.
Takže si naser.
- Díky. - Jdi do hajzlu, Spongi!
Ne, ty jdi do hajzlu.
On mi platí.
Ty mě biješ.
Měla jsem tě nechat v tom gulagu,
kde do tebe šťourali doktoři.
Nejradši bych tě pověsila za koule.
Mašino.
Musím říct,
že tvůj táta je super.
On je původní Mašina.
Jsem prototyp.
Paří tady s námi.
Tvoje máma to měla ráda na misionáře,
ale Annika…
Tu buším jako Puškin.
Tati, přestaň, prosím.
Vidíš, tvůj táta se o tebe tak dlouho staral,
že nikdy neměl šanci se bavit.
To je ale snůška keců.
Ty lístky v první řadě na Dolly Parton, se kterými machroval?
Kdo mu je asi tak koupil?
A to jsem myslel, že tě konečně chápu.
Našel jsem tvůj nůž. Jo, chceš tu blbost zpátky?
Když mě vykopl z toho vlaku,
říkal jsem si, že mě chce chránit
nebo má třeba plán.
Ale ne, žádný zasraný plán.
Jsi jen starej kokot!
Možná jsem tě zklamal. Dal jsi mi to mockrát najevo.
Ale víš co, tati? Ty jsi zklamal mě.
Jako já zklamal Sashu.
Nechápu, že jsem si myslel, že se o mě postaráš.
Rozhlídni se, tati.
Zklamal jsi mě!
Synku.
Vždycky se o tebe postarám.
Cože?
Vy jste vyhrožovali mojí vnučce,
unesli mi syna
a dali mi hromadu úžasných drog.
A takhle na Floridě říkáme díky.
Do prdele!
Zasranej Nejvyšší skaut.
Kurva!
Máš skvělý kozy!
Do prdele!
Zavřu dveře!
Bože!
Co tvůj odpor k násilí?
Ten mám, ale taky miluju svého syna!
Věděl jsem, že ten pád z vlaku přežiješ,
protože tě chrání ty tučné cecky.
Panebože, ty jsi tak sjetej.
Jsem tak sjetej! Tak sjetej!
Idioti, nekecejte a běžte. Já najdu ty hodinky.
Pojď, pojď.
Sakra. Jdeme, Keithi Richardsi.
Pojď, tati! Neloudej se!
Bože. Tak jo. Užijte si večer.
Padají vám peníze.
Neřiďte opilí. Při odchodu si vezměte tričko.
Hezký večer. To je ono. Vy jste poslední.
Omluvte tu střelbu. Hezký večer.
Mějte se. Moc děkujeme.
Tak jo, tati. Je to dobrý.
Potřebuju, abys tu energii z drog využil.
Jasný? Jako Charlie Sheen.
Sakra. K zemi, tati.
- Berte, lhal jsem. - Nemluv.
Pojď, jdeme.
Podívej se na mě. Zklamal jsem tě jako táta.
- Buď tiše, tati. - Nemůžu.
Mám tolik pocitů a musím ti o nich říct.
Berte?
- Berte? - Co je?
Musím ti něco říct.
Místo toho, abych tě přijal, jsem tě kritizoval.
A jen protože jsem chtěl, abys byl v bezpečí.
Proč jsi mi to nikdy neřekl?
Já nevím. Je to…
Zranitelnost je děsivá a je těžké se otevřít.
- Co ti to dali za drogy? - No, bylo to…
Tak jo, pojď. Jdeme.
Jedna byla žlutá, ale nevím, co to bylo.
- Berte. - Tati, drž hubu.
Je to důležité.
Všichni tátové to občas podělají.
Ale ti dobří…
Snažíme se polepšit.
Občas nám to…
asi prostě chvíli trvá.
Jsi můj kluk, Berte.
Nezapomínej na to.
Vždycky…
budeš můj kluk.
To je hezký, tati.
Měl bys brát drogy častěji. Koukni na nás.
Konečně řešíme svoje problémy.
Jdeme, tati!
Zatraceně!
Škoda že se to stalo, až když umíráme!
Ne, neumíráme.
Tady.
Vždycky jsi uspěl tím, že jsi byl sám sebou.
Takže si sundej to tričko
a ukaž těm hajzlům svoje pravé já.
Hej!
Do prdele.
MAŠINA
Teď se mnou zapaříte.
Kdo kurva jsi?
Je to zasraná Mašina!
Do prdele.
Jsem neprůstřelnej, zlato! Jo!
Do toho! Jo!
Naser si, Kapitáne Ameriko.
Mašino!
Co chceš s tou tyčkou dělat?
Mám tvoji tyčku.
To není špatný.
Tati, dej ty ruce dolů.
K zemi! Rychle!
Bože, mám takovou sílu!
Tady, tati. K zemi.
Sundáme Lenina.
- Dobře. - Jdeme!
To ti patří, komunisto!
Hej, Nejvyšší skaute.
Dáme si odvetu.
- Kladivo, tati. - Tu máš.
Ty kozatej troubo.
Kryju tě, synku.
Tati!
Promiň, staříku.
Absorbuj tohle, Spongi.
Sakra, tati. Padej z něj.
Jsi v pořádku? Není ti nic?
Zachránil jsem tě.
Jo, zachránil.
Do prdele.
Pojď, tati. Rychle. Do prdele. Ukaž mi to.
Ty nejsi nic…
než pitomej, tlustej Američan, co nemá žádnou úctu.
Náš otec si zaslouží naši úctu.
Tvůj otec…
prodává koberce.
Myslím, že ho donutím dívat se, jak umíráš, Mašino.
Nejmenuju se Mašina.
Jmenuju se Albert Charles Kreischer III.,
syn Alberta Charlese Kreischera ml.,
majitele a provozovatele Kreischer Karpets,
nejlepších koberců na jihozápadě Floridy.
Tři příhodně umístěné pobočky.
Jen mu to řekni, tati!
A pokud ještě někdy uvidím tu tvoji albínskou prdel,
tak ti ji pořádně naklepu.
A v neposlední řadě,
vrať mi ten nůž. Je to rodinné dědictví.
- Chceš nůž? - Jo.
Takhle ho radši nevytahuj.
Asi by ti měl někdo pomoct. Bože.
Ježíši. Takhle umřel Steve Irwin.
Panebože.
Posiluješ denně? To vypadá na každodenní cvičení.
- Dost řečí. - Jo, dobře.
Teď si to rozdáme?
Tak jo.
Takže umíš bojovat.
To je Floridská státní.
Tam se jen bojuje, šuká a chlastá.
A šukání mi moc nejde.
Moje nová korunka.
Chceš vědět, proč tě nenávidím, Mašino?
Umírám touhou to vědět.
Celý můj život se muži poměřovali s tvou pitomou legendou.
„Bestie.“
„Mužný muž.“
Já na to seru!
Tak jsem dřel, abych byl lepší než ty.
Silnější než ty.
Teď se na sebe podívej, Mašino.
Jsi nula.
Jsi tak dramatický, Alexeji.
Ty pitomé proslovy.
Irino.
Typické macho kecy.
- Tati! - Au, moje paže!
- Aha, promiň. - Synku…
nedal jsi najevo strach.
To stačí!
Takhle jsem vás vychoval?
Tvoje hodinky, tati.
Přinesla jsem je, abych ti je vrátila.
Takže…
očividně jsem vyhrála.
Irino, moje krásná dcerko.
Chceš nastoupit místo mě?
Ani nedokážeš zabít bratra.
Kamarádíš se s idioty.
Nikdy bych ti to nepředal.
Můžu jen něco říct?
Měli byste to probrat. Já a můj táta…
- Tohle je Rusko. - Dobře.
Tady neděláme vaše slabošské americké objímání.
Objímání je pro slečinky.
To hodně vysvětluje.
Alexej to chápe.
Proto povede rodinu.
Ty jsi slabá.
Vůdce musí být vlk.
Zabij, nebo buď zabita.
Pokud se ti to nelíbí,
vyřiď si to s Bohem.
Ale ty první.
To jsem byla já?
Doma rozhodně zkouknu Family Matters.
Koukej na něj!
Irino, můžeme spolupracovat.
Jsem tvůj bratr.
Drž hubu, kurva!
Odvezte ho na rodinnou daču, rozhodnu se,
co mu za tu drzost uříznu.
Jdi do hajzlu. Tohle je Rusko.
Mašino, jednou tě zabiju!
- Spíš ne. - Najdu si tě!
- To teda nevím. - Mašino!
- Neslyším tě. - Najdu si tě!
Jsem drsná, co?
To bylo boží!
Díky, Berte. Inspiroval jsi mě.
A jak?
Když jsi u Igora říkal, že zabiješ svého tátu.
- Řekl jsi, že mě zabiješ? - Jo. Shodils mě z vlaku.
Teď běžte, než přijede policie.
- A Berte. - Jo?
Tvoje dcera je milá.
Můj kámoš DJ říkal, že to je hodná holka.
- Bere drogy, ale jen hulí, nešňupe. - Dobře.
- Hodná holka. - Jo.
Jsi dobrý táta.
Jen tak dál.
Jinak by tě dcera mohla zabít.
Díky, Irino.
Zatím se měj, srabíku.
Mějte se. Čau.
Čau, holka.
- Tati? - Drobné si nechte. Díky.
- Tati, máma říkala… - Panebože!
- Tady jsi! Pojď sem! - Co?
Bože, mám tě moc rád.
Omlouvám se. Jsi úžasná dcera.
Ne, já se omlouvám. Na té párty jsem byla fakt hnusná.
Koukni na nás. Omlouváme se.
Měli by mě unášet do Ruska
- aspoň jednou za rok, co? - Cože?
To je ten úsměv.
Takhle ses smála jako malá.
Pořád jsi moje malá holka.
A tady je moje žena.
No, jsem ráda, že už jste zpátky.
Snad jste si to mezi sebou vyřešili a…
Co to máš na sobě?
- Bože, co je to za smrad? - Tohle je oblečení.
Ale s tím smradem nevím.
- Byl jsi ve Vegas? - Nebyl.
- Kde je tvůj táta? - Na Floridě.
Má jednoho kámoše doktora, který se na nic neptá.
Toho by chtěl každý, co?
- Tati! Ahoj! - Tady ji máme!
Skoč na mě!
Panebože!
Mám tě rád! Moje oblíbená dcera!
- Dělám si srandu. Nedělám. - Hej.
Těším se, až unesou tebe.
- Co? - Holky, táta se vrátil!
Táta se vrátil! Starej dobrej táta!
Jaký jste měl týden?
Komplikovaný.
Drahá Ashley, jsi pořád sexy? Já ne.
Nečekám, že mi odpustíš,
ale chci dodržet svůj slib.
Dary jsou v Rusku moc důležité.
A omluvy taky.
Tohle je ta moje.
Minulý týden přišla řeč na vašeho otce,
takže bychom to mohli probrat.
Ježíši, tati. Ta Annika.
- Měl jsi kondom? - Můžeš toho už nechat?
- Jen se ptám. - Už stačí.
Vymaž si to z paměti.
Nemůžu, tati.
Od kdy máš tak skvělou paměť?
Co se stalo…
Vždyť jsi řekl: „Tvoje máma má ráda misionáře.“
Ale ne!
Ne, jsme v pohodě.
Vy a váš otec?
Jo. Jsme nerozluční. Jako Butch a Sundance.
- Vážně? - Jo.
Pokud vám to nevadí, můžu se zeptat, jak jste to vyřešili?
Můžete, ale stejně mi to neuvěříte.
Zkuste to.
Dobře.
Když mi bylo 48, zapletl jsem se s ruskou mafií.
A bylo to takhle.
Jak je, Florido?
Jsem váš Bert Kreischer.
Mašina.
Miluju tři věci.
- Když se dobře bavím… - Jo!
…když se ostatní dobře baví,
a kvalitní koberce
- s dovozem za slušnou cenu. - Jo!
Takže jestli hledáte akryl,
vlnu, plyš, střižený vlas nebo smyčkový vlas…
Žádný vyjebaný nylon.
Tak přijďte do Kreischer Karpets.
Je to podnik mého táty a on je přímo tady.
Pozdrav, tati.
Synku, v televizi nemůžeš nadávat.
Jsou to sakra ty nejlepší koberce na jihozápadě Floridy.
Kreischer Karpets, psáno divně s K na začátku.
Sundej to, tati.
Tak dobře.
Zmínili jsme tři příhodně umístěné pobočky?
Překlad titulků: Veronika Philippova