EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
THE TASTE OF REBELLION
Selv om jeg slutter å leke tøff, er jeg fremdeles en løve i Shishi-Gumi.
Dette er den eneste måten jeg kan gjøre opp med deg på.
Sjef.
Jeg sa at dagene med deg var komfortable.
Men det stemmer ikke. Faktisk var jeg lykkelig.
Du reddet meg, Rouis.
Hvis du ikke kan skyte meg, fortærer jeg deg.
Skyt mot stemmen min.
Ikke tale om.
Jeg kan ikke skyte deg.
Nei vel. I så tilfelle…
Ibuki…
Ibuki. Hei.
Åpne øynene dine. Du er løve, ikke sant?
Ikke dø, Ibuki.
Jeg, Free, kan beskytte sjefen min.
Hvorfor gjorde du det?
Ibuki, jeg angrer ikke på at jeg skjøt deg.
For vi ga et løfte, ikke sant?
Et løfte?
Hvis han mister kontrollen og prøver å spise deg,
lovet jeg å skyte ham uten å nøle.
Han mistet ikke kontrollen eller prøvde å spise meg!
For jeg sa at jeg ville forlate Shishi-Gumi.
Til siste slutt hadde han ikke annet valg enn å møte sjefen som løve i Shishi-Gumi.
Ikke kom tilbake til svartebørsen igjen.
Hvis jeg dreper deg også, er Ibukis død forgjeves.
Hva kan du gjøre nå, Legoshi?
Den vakre gutten er inni magen min nå.
Det kan ikke være sant…
Han er ved en søppelfylling ved en undergang 2,1 kilometer unna.
Og har et kutt på venstre arm.
Du smurte Pinas blod på klærne dine for å lure meg,
men det er for skjødesløst.
Lukthvelvet inni meg er for dyr jeg vil beskytte.
Vi er begge kjøttetere som lengter etter planteetere.
Vi er så like.
Jeg er ikke lik deg!
Legoshi, enten du beskytter planteetere eller spiser dem,
er kjøtteternes styrke tross alt en erstatning for ensomhet.
Jeg er glad. Ditt blod og kjøtt vil lege min ensomhet.
Riz' ensomhet og mitt ego.
Ikke la ham spise egoet mitt.
Er ikke kjøttet ditt for hardt?
Spiste du tilfeldigvis litt kjøtt?
Du forstår det aldri, Riz.
Kun én ting er viktig…
…respekt for liv.
Et ekte vennskap mellom meg og Tem.
Jeg kan ikke la en utenforstående krenke det.
Tem ble fortært av deg!
Du ødela alt.
Det er greit, Tem.
Jeg skal stilne ham!
Legoshi.
Det stemmer. Slik er det.
Døende vesener blir sørpete som væske.
Du er tøff også.
Du, Legoshi?
Du lever.
Hva så?
Hvorfor er du bekymret for meg nå?
Du har rett.
Men jeg må iallfall si deg dette:
Jeg er faktisk bevisst på det.
Da jeg spiste Tem, visste jeg at vi egentlig ikke hadde et vennskap.
Det var min ensidige fortæring.
Riz.
Vent et øyeblikk.
Kan du fortelle meg mer om det?
Vi prøver faktisk å drepe hverandre!
Jeg vet det.
Jeg vil høre mer om historien din nå.
Jeg vet det er rart.
Men jeg ville fortelle dette til noen.
Vi kan vel stoppe kampen en stund.
To monstre som ligger side ved side. Det er så morsomt.
Er vi monstre?
Tem sa det den kvelden.
"Alle dere kjøttetere er monstre."
Overraskende nok sjokkerte det meg ikke.
Han kunne se gjennom min sanne natur, og omfavnet meg med de ordene.
Jeg ble så glad
at jeg gjorde minnet om å spise Tem om til et vakkert et.
En kjøtteters sanne natur er et monster.
Jeg er trist.
Selv om jeg ikke helt kan huske Tems ansikt og stemme,
husker jeg fremdeles smaken og lukten så godt.
Jeg kunne også ha blitt som ham.
Uten hjelp fra andre
kunne jeg ha spist Hal ut fra intens kjærlighet for henne.
Dette er tiden for kjøtteternes ungdom.
Men jeg kan ikke forandre troen min lenger.
Skal vi starte på nytt nå?
Kjøttetere har klør og hoggtenner kun for rov.
Jeg skal aldri glemme smaken av deg resten av livet heller.
Nei, Riz.
Vi har klør og hoggtenner for å beskytte noe viktig.
Virker som dere to har det gøy.
Rouis…
Du ser forferdelig ut. En fortæring er det siste jeg vil se.
Hold munn!
Jeg synes ikke hornene mine skal brukes til annet enn flørting.
Du kom for min skyld, Rouis.
Tusen takk.
Jeg trodde ikke jeg kunne tilbringe nyttårsaften slik.
Men vi har ikke gjort opp ennå. Jeg må tilbake.
Er du dum?
Hva skal du gjøre opp?
Du er et totalt vrak.
Seier eller tap er ikke lenger viktig for meg eller ham.
Vi viser begge vår egen levemåte som kjøttetere.
Jeg må til slutt konfrontere ham.
Jeg tar ansvar for mitt eget raseri.
Ansvar?
Hvorfor tar du ikke ansvar for styrken din?
Hvor lenge kommer du til å huske de ordene?
Rouis.
Siden du stilte opp for meg,
ble jeg ikke et monster.
Du reddet meg.
Vær rolig. Ta deg sammen.
Likevel, trenger du å risikere livet for å bevise det?
Skjul dine sanne hensikter.
Vise deres egne levemåter som kjøttetere?
Det er bra. Fortsett. Herd hjertet.
På grunn av styrken har dere kjøttetere lite ønske om å overleve.
Hvis du så gjerne vil dø, bare gjør det.
Rouis…
Bare gå nå.
Hva er dette?
Jeg klarer ikke å slutte å gråte.
Jeg føler meg uvel.
Jeg blir kanskje her… litt lenger.
Så vidt jeg kan huske, er dette første gang jeg feller tårer.
Er det noe som fortsetter å falle?
Det var ikke et miljø der jeg fikk lov til å gråte.
For å bli sterkere og for å overleve
dro jeg på forbryterraid.
Til slutt ofret jeg en mann som elsket meg.
Fordi jeg er så svak.
Legoshi.
Du er sterk.
Du skal gjøre opp med Riz, ikke sant?
Jeg har ingen rett til å hindre det.
Beklager.
Det er greit.
Men du er i så dårlig forfatning at du antakelig blir drept.
Men jeg vil ikke se flere av mine dyrebare venner dø.
Den lille meg i det buret gråter fremdeles på svartebørsen.
Jeg skal sette deg fri.
Du er fri nå.
Du er ikke lenger svak.
Spis meg, Legoshi. Få styrke til kampen.
Hvorfor?
Jeg vil ikke se deg dø også.
Spis meg fort før kampen.
Jeg har trent uten å spise kjøtt.
Du vet den metoden har begrensninger.
Nok av den offisielle holdningen din.
Jeg skal gjøre deg sulten.
Hva betyr det tallet?
Det er forbannelsen min.
Bryt den, Legoshi.
Du er streng, Rouis.
Men svakheten han omsider viste meg,
må jeg omfavne nå.
"Jeg spiste deg fordi du ba meg om det."
Jeg vil ikke lage en slik unnskyldning.
Jeg kuttet alle bånd til kjøtt,
og var på god vei til å bli en harmløs ulv.
Trodde jeg.
Jeg skal spise deg fordi jeg vil.
Er det greit for deg?
Så lenge du er fornøyd.
Jeg lover å ikke kaste det bort!
Skal vi begynne?
Du gjør det som trengs.
Spiste du virkelig Rouis?
Jeg visste ikke at du og Rouis sto hverandre så nær.
Men nå er du som meg.
Rouis sier det i himmelen.
Han lever.
Han er her inne.
Han er også inni meg.
Kom igjen, Legoshi!
Rouis, jeg føler virkelig at en del av deg lever inni meg.
Det er som forbudt magi.
Jeg bruker opp den magien i kveld.
Legoshi.
Vær en helt.
Båndet mellom en kjøtteter og en planteeter.
Vennskapet mitt ble ikke belønnet.
Derfor trodde jeg det var sterkere enn noen tanker.
Men på tross av at en av dem spiste og den andre ble spist,
er båndet mellom de to solid og sterkere.
Tem, da du snakket til meg,
smilte du, selv om livet ditt sto i fare.
Ville noe ha endret seg hvis jeg sa til ham mens han levde:
"Takk, Tem"?
Riz.
Høres ut som det nye året er her.
Godt nytt år.
Antakelig ikke et godt tidspunkt.
Du vant, Legoshi.
Hjertet mitt, som har vært knust det siste året, har blitt levende igjen.
Er det noen
som har så vakre øyne etter å ha spist kjøtt?
Det er faktisk mulig å ha…
…et ekte vennskap mellom kjøttetere og planteetere.
Hei, Riz.
Hvilke ord bruker jeg i en slik stund?
Overbærende ord?
Ord som kuer ham? Nei.
Jeg konfronterer ikke lenger kjøttetere med andres ord.
Selv om det du gjorde, er utilgivelig,
er jeg lei for at jeg ikke så hvor ensom du har vært.
Rouis…
Rouis! Vi drar på sykehuset.
Og jeg må si dette av høflighets skyld.
Takk for måltidet.
Så glad det første og siste kjøttet i mitt liv var deg.
De kjøtteterne jeg har vært sammen med,
vil antakelig fortsette å gripe inn i livet mitt slik.
Vask ansiktet ditt først og smil. Du ser ut som en forbryter.
Unnskyld meg.
Byttets svakhet og lidelse.
Forbannelsen med kjøtteterens hoggtenner kan bare brytes av det samme.
Min forbannelse ble endelig brutt av de hoggtennene.
Etter det ble Rouis tatt med på akuttmottaket og reddet.
Riz og jeg ble arresterte som fortæringsforbrytere.
Men takket være mine venners vitnemål ble jeg sluppet løs.
FORTÆRINGSFORBRYTER
Jeg hører livet med rulleblad blir tøft.
Jeg møtte Hal og Rouis,
lenkene jeg tok på meg selv, er min skatt.
Hal…
Hva er det?
Jeg slutter på skolen.
Hvorfor det?
Jeg kan ikke fortelle deg hvorfor.
Du er en dust.
Du har flere skrammer i ansiktet.
Du forteller meg ikke engang hvorfor.
Beklager.
Dessuten er jeg så lei av å bekymre meg for deg.
Men dette er min levemåte.
Som utskudd kan jeg leve med logrende hale.
Det er fremdeles mye å lære i verden.
La oss finne min levemåte.
Kanskje jeg kan få meg en ny kjæreste.
Hva? Du kan ikke…
Kan jeg ikke? Hva ville du gjort, da?
Hva jeg ville gjort?
-Nå skal jeg tenke hardt. -Skal du tenke hardt?
Tekst: Gry Viola Impelluso