EN ORIGINAL-ANIMESERIE FRÅN NETFLIX
THE TASTE OF REBELLION
Även om jag slutar spela tuff är jag ändå ett lejon i Shishi-Gumi.
Det här är enda sättet jag kan göra upp räkningen med dig.
Bossen.
Jag sa att dagarna med dig var trygga.
Men det är inte sant. Faktum är att jag var lycklig.
Rouis, du räddade mig.
Om du inte kan skjuta mig kommer jag att sluka dig.
Skjut mot min röst.
Aldrig.
Jag kan inte skjuta dig.
Jag förstår. I så fall…
Ibuki…
Ibuki. Hallå.
Öppna ögonen. Du är väl ett lejon?
Dö inte, Ibuki.
Jag, Free, kan skydda min boss.
Varför gjorde du så?
Ibuki, jag ångrar inte att jag sköt dig.
För vi avgav ett löfte, eller hur?
Ett löfte?
Om han tappar kontrollen och försöker äta upp dig,
lovade jag att skjuta honom utan att tveka.
Han tappade varken kontrollen eller försökte äta upp mig!
För jag berättade att jag skulle lämna Shishi-Gumi.
Ända in i slutet var hans enda val att möta vår boss som ett lejon i Shishi-Gumi.
Kom aldrig tillbaka till svarta marknaden igen.
Om jag dödar dig också, kommer Ibukis död att vara förgäves.
Vad kan du göra nu, Legoshi?
Den vackra pojken är i min mage nu.
Det kan inte vara sant…
Han är vid en soptipp vid en vägundergång två kilometer bort.
Och han har ett skärsår på vänsterarmen.
Du satte Pinas blod på dina kläder för att lura mig,
men det är för slarvigt.
Valvet med dofter inuti mig är för djur som jag vill skydda.
Vi är båda köttätare som längtar efter växtätare.
Vi är så lika varandra.
Jag är inte som du!
Legoshi, oavsett om du skyddar eller äter upp växtätare,
är en köttätares styrka, trots allt, ett substitut för ensamhet.
Jag känner mig glad. Ditt kött och blod kommer att hela min ensamhet.
Riz ensamhet och mitt ego.
Låt honom inte äta upp mitt ego.
Är inte ditt kött för segt?
Har du ätit nåt kött?
Du kommer aldrig att förstå, Riz.
Det är bara en sak som är viktig…
…och det är respekten för liv.
En sann vänskap mellan mig och Tem.
Jag kan inte låta en utomstående skymfa det.
Tem slukades av dig!
Du förstörde allt.
Tem, det är ingen fara.
Jag ska tysta honom!
Legoshi.
Så ja. Nu händer det.
Döende varelser blir sörja som vätskor.
Du är seg, du också.
Du, Legoshi?
Du lever.
Än sen?
Varför bryr du dig om mig nu?
Du har rätt.
Men jag måste säga dig det här,
jag är faktiskt medveten.
När jag åt upp Tem visste jag att vi inte riktigt var vänner.
Det var min ensidiga slukning.
Riz.
Vänta lite.
Kan du berätta mer om det?
Vi försöker faktiskt döda varandra!
Jag vet.
Jag vill höra mer av din historia nu.
Jag vet att det är konstigt.
Men jag ville berätta det här för nån.
Vi kan väl pausa vår kamp ett slag.
Två monster som ligger sida vid sida. Det är lustigt.
Monster? Är vi det?
Tem sa det till mig den kvällen.
"Alla ni köttätare är monster."
Förvånande nog chockade det mig inte.
Han kunde se igenom min sanna natur och omfamnade mig med de orden.
Jag var så lycklig
att jag gjorde minnet av att ha ätit Tem till ett vackert sådant.
En köttätares sanna natur är ett monster.
Jag känner mig ledsen.
Trots att jag inte kan minnas Tems ansikte och röst.
Jag minns ännu hans smak och doft så väl.
Jag kanske också har blivit som han.
Utan hjälp av andra
hade jag kanske ätit upp Hal på grund av intensiv kärlek för henne.
Det är köttätarnas ungdomstid.
Men jag kan inte ändra min tro längre.
Ska vi börja om nu?
Köttätare har klor och huggtänder bara för rovlystnad.
Jag kommer heller aldrig i hela mitt liv att glömma din smak.
Nej, Riz.
Vi har klor och huggtänder för att skydda nåt viktigt.
Ni två verkar ha det roligt.
Rouis…
Du ser hemsk ut. En slukning är det sista jag vill se.
Håll tyst!
Jag trodde inte att mina horn kunde användas till nåt annat än att flirta.
Du kom hit för min skull, Rouis.
Tack så mycket.
Jag trodde inte att jag kunde tillbringa nyårsafton så här.
Men jag har inte gjort upp räkningen än. Jag måste tillbaka.
Är du dum?
Vilken räkning?
Du är ett vrak.
Att vinna eller förlora är inte viktigt längre för nån av oss.
Vi visar båda vårt levnadssätt som köttätare.
Jag måste konfrontera honom till slutet.
Jag tar ansvar för min egen ilska.
Ansvar?
Varför tar du inget ansvar för din styrka?
Hur länge ska du minnas de orden?
Rouis.
Eftersom du fanns där för mig,
blev jag inget monster.
Rouis, du räddade mig.
Var lugn. Skärp till dig.
Men måste du riskera ditt liv för att bevisa det?
Göm dina sanna intentioner.
Med att visa din livsstil som köttätare?
Det är bra. Fortsätt. Förhärda ditt hjärta.
På grund av er styrka har ni köttätare inte mycket överlevnadsdrift.
Dö då, om du så gärna vill dö.
Rouis…
Gå bara nu.
Vad är det här?
Jag kan inte sluta gråta.
Jag mår dåligt.
Jag stannar här… lite till.
Så vitt jag minns är det här första gången jag har fällt tårar.
Är det nåt som fortsätter att falla?
Det var ingen miljö där jag tilläts gråta.
För att bli starkare och överleva
drog jag ut på brottsupptåg.
I slutänden offrade jag en man som jag älskade.
Eftersom jag är så svag.
Legoshi.
Du är stark.
Du ska göra upp räkningen med Riz, va?
Jag har inte rätt att stoppa det.
Jag är ledsen.
Det är ingen fara.
Men du är i så dåligt skick att du nog blir dödad.
Men jag vill inte se fler av mina älskade vänner dö.
Mitt lilla jag i buren gråter fortfarande på svarta marknaden.
Jag ska släppa dig fri.
Du är fri nu.
Du är inte längre svag.
Ät upp mig, Legoshi. Få kraft till striden.
Varför det?
Jag vill inte se även dig dö.
Ät upp mig snabbt före striden.
Jag hade tränat utan att äta nåt kött.
Du vet att det finns en gräns för det sättet.
Jag har fått nog av din inställning.
Jag ska göra dig hungrig då.
Vad betyder den här siffran?
Det är min förbannelse.
Snälla, bryt den, Legoshi.
Du är hård, Rouis.
Men svagheten han till slut visade mig,
jag behöver omfamna den nu.
"Jag åt upp dig för att du bad mig om det."
Jag vill inte komma med en sån ursäkt.
Jag skar av alla band till kött,
och jag var på väg att bli en harmlös varg.
Trodde jag.
Jag ska äta upp dig för att jag vill det.
Är det okej för dig?
Så länge du är nöjd med det.
Jag lovar. Jag ska inte slösa bort det.
Ska vi börja?
Du skyr inte heller några medel.
Åt du verkligen upp Rouis?
Jag visste inte att du och Rouis stod varandra så nära.
Men nu är du som jag.
Rouis säger det i himlen.
Han lever.
Han är här inne.
Han är också inuti mig.
Ta honom, Legoshi!
Rouis, jag känner att en del av dig lever inuti mig.
Det är som förbjuden magi.
Jag ska använda den magin ikväll.
Legoshi.
Var en hjälte.
Bandet mellan en köttätare och en växtätare.
Min vänskap blev inte belönad.
Det var därför jag trodde att den var starkare än några tankar.
Trots faktumet att en av dem åt och den andre blev uppäten,
är bandet mellan dessa två fastare och starkare.
Tem, när du pratade med mig
log du också mot mig, även fast ditt liv stod på spel.
Skulle nåt ha förändrats om jag medan han levde hade sagt…
…"Tem, tack"?
Riz.
Det låter som om nyåret är här.
Gott nytt år.
Kanske fel tillfälle att säga det på.
Du vann, Legoshi.
Mitt hjärta som varit krossat det senaste året börjar leva igen.
Finns det nån
som har så vackra ögon även efter att ha ätit kött?
Det är faktiskt möjligt att ha…
…en äkta vänskap mellan köttätare och växtätare.
Du, Riz.
Vad för slags ord använder jag vid ett sånt här tillfälle?
Arroganta ord?
Ord som får honom att huka sig? Nej.
Jag möter inte längre köttätare med nån annans ord.
Även om det du gjorde är oförlåtligt,
är jag ledsen att jag inte har märkt hur ensam du har varit.
Rouis…
Rouis! Vi tar dig till sjukhuset nu.
Och jag måste säga det här av artighet.
Tack för måltiden, Rouis.
Jag gläds att det första och sista kött jag äter är ditt.
De där… köttätarna jag interagerade med…
…kommer nog att fortsätta lägga sig i mitt liv så här.
Tvätta ditt ansikte först och le. Du ser ut som en brottsling.
Ursäkta mig.
Bytets svaghet och lidande.
Förbannelsen orsakad av köttätarens huggtänder kan bara brytas av samma sak.
Min förbannelse bröts äntligen av de huggtänderna.
Efter det togs Rouis till akuten och räddades.
Riz och jag greps för slukningsbrott.
Men tack vare mina vänners vittnesmål, släpptes jag.
SLUKNINGSFÖRBRYTARE
Jag har hört att mitt liv kommer att bli tufft med ett brottsligt förflutet.
Jag träffade Hal och Rouis,
bojorna jag satte på mig själv är min skatt.
Hal…
Vad är det?
Jag ska hoppa av skolan.
Varför det?
Det kan jag inte berätta.
Du är en skitstövel.
Du har mer rivsår i ditt ansikte.
Du berättar inte ens var de kommer från.
Ja… förlåt.
Dessutom är jag trött på att oroa mig för dig.
Men det här är mitt sätt att leva.
Som misslyckad individ kan jag leva med att vifta på svansen.
Det finns ännu så mycket att lära sig i världen.
Jag hittar mitt sätt att leva.
Jag kanske ska skaffa mig en ny pojkvän.
Va? Du får inte…
Får jag inte? Vad skulle du då göra, Legoshi?
Vad skulle jag göra?
-Jag ska fundera noga på det. -Ska du fungera noga?
Undertexter: Mattias Backström