PŮVODNÍ ANIME SERIÁL NETFLIX
CHUŤ VZPOURY
I když se přestanu chovat drsně, pořád jsem lev v Šišigumi.
Je to jediný způsob, jak s tebou můžu srovnat skóre.
Šéfe.
Řekl jsem, že dny s tebou byly pohodové.
Ale to není pravda. Ve skutečnosti jsem byl šťastný.
Zachránils mě, Rouisi.
Jestli mě nedokážeš zastřelit, sežeru tě.
Střílej po mém hlase.
Ani náhodu.
Nemůžu tě zastřelit.
Chápu. V tom případě…
Ibuki…
Ibuki. Hej.
Otevři oči. Jsi přece lev!
Neumírej, Ibuki.
Já, Free, jsem zachránil našeho šéfa.
Proč jsi to udělal?
Nelituju, že jsem tě zastřelil, Ibuki.
Byl to slib, že?
Slib?
Slíbil jsem, že přestane-li se ovládat a pokusí se tě sníst,
bez váhání ho zastřelím.
Nepřestal se ovládat a nesnažil se mě sníst!
Protože jsem mu řekl, že Šišigumi opustím.
Až do konce neměl jinou možnost než čelit našemu šéfovi jako lev Šišigumi.
Už se na černý trh nevracej, prosím.
Jestli tě zabiju taky, bude Ibukiho smrt zbytečná.
Co teď můžeš dělat, Legoši?
Ten hezoun je teď v mém žaludku.
To nemůže být pravda…
Je u popelnice vedle podchodu 2,1 km odtud.
A má řeznou ránu na levé paži.
Umazal ses Pinovou krví, abys mě oklamal,
ale to je příliš chabé.
Ten trezor pachů uvnitř mě je pro zvířata, která chci chránit.
Oba jsme masožravci, co touží po býložravcích.
Jsme si tak podobní.
Nejsem jako ty!
Legoši, ať býložravce chráníš nebo je jíš,
síla masožravců je přece jen náhradou za osamělost.
Jsem šťastný. Tvá krev a maso zhojí mou osamělost.
Rizova osamělost a moje ego.
Nenech ho sníst mé ego.
Nemáš příliš tvrdé maso?
Mimochodem, snědl jsi nějaké?
Nikdy to nepochopíš, Rizi.
Důležitá je jedině…
úcta k životu.
Pravé přátelství mezi mnou a Temem.
Nedovolím, aby ho nezasvěcenec urážel.
Tys Tema sežral!
Všechno jsi zničil.
Teme, je to v pořádku.
Umlčím ho!
Legoši.
Správně. To je ono.
Umírající tvorové se mění v bláto jako tekutina.
Ty jsi taky tvrdý.
Hej, Legoši?
Ty žiješ.
A co?
Proč si o mě teď děláš starost?
Máš pravdu.
Ale musím ti říct aspoň to,
čeho jsem si skutečně vědom.
Když jsem snědl Tema, věděl jsem, že to nebylo skutečné přátelství.
Z mé strany to bylo sežrání.
Rizi.
Počkej moment.
Můžeš mi o tom říct víc?
Vždyť se snažíme jeden druhého zabít!
Já vím.
Chci o tom, co se stalo, teď slyšet víc.
Vím, že je to zvláštní.
Ale chtěl jsem to někomu říct.
Můžeme náš boj na chvíli přerušit.
Dvě monstra ležící bok po boku. To je legrační.
Monstra? To jsme?
To mi té noci řekl Tem.
„Vy masožravci jste všichni monstra.“
Kupodivu mě to nešokovalo.
Prokoukl mou pravou povahu a těmi slovy mě objal.
Byl jsem tak šťastný,
že jsem ze sežrání Tema udělal krásnou vzpomínku.
Přirozeností masožravců je být monstry, Legoši.
Je mi smutno.
I když si už nevybavuju Temovu tvář a hlas,
jeho chuť a vůni si pamatuju dobře.
Mohl jsem také skončit jako on.
Bez pomoci jiných
jsem z nesmírné lásky mohl Hal sníst.
Je načase, aby masožravci dospěli.
Ale já svou víru už nezměním.
Začneme znovu?
Masožravci mají drápy a tesáky jen pro predátorství.
Ani tvoji chuť do smrti nezapomenu.
Ne, Rizi.
Drápy a tesáky máme, abychom chránili něco důležitého.
Vy dva se bavíte, jak vidím.
Rouisi…
Vypadáš hrozně. Sežrání je to poslední, co chci vidět.
Sklapni!
Netušil jsem, že se mé rohy dají použít i jinak než pro flirtování.
Vážně jsi pro mě přišel, Rouisi.
Děkuju mockrát.
Netušil jsem, že nakonec strávím silvestra takhle.
Ale ještě jsme nevyrovnali skóre. Musím se vrátit.
Zbláznil ses?
Jaké skóre?
Jsi totální troska.
Výhra nebo prohra už pro něj ani pro mě není důležitá.
Oba coby masožravci předvádíme svůj způsob života.
Musím mu čelit až do konce.
Přijímám odpovědnost za vlastní hněv.
Odpovědnost?
Jak to, že nepřijímáš odpovědnost za svou sílu?
Jak dlouho si ta slova budeš pamatovat?
Rouisi.
Jen díky tobě
jsem se nestal monstrem.
Zachránils mě, Rouisi.
Klid. Seber se.
I tak, musíš riskovat život, abys to dokázal?
Skryj své pravé úmysly.
Předváděním vlastního životního stylu masožravce?
Správně. Jen tak dál. Zatvrď své srdce.
Vy masožravci máte díky své síle malou touhu po přežití.
Jestli chceš tak moc umřít, jen do toho.
Rouisi…
Jdi pryč.
Co je to?
Nemůžu se ubránit pláči.
Je mi zle.
Zůstanu tu… o trochu déle.
Pokud se pamatuju, je to poprvé, co roním slzy.
To kanou pořád?
Nebyl jsem v prostředí, kde jsem směl plakat.
Abych byl silnější a přežil,
stal jsem se zločincem.
Nakonec jsem obětoval muže, jehož jsem miloval.
Protože jsem tak slabý.
Legoši.
Jsi silný.
Ty skóre s Rizem vyrovnáš.
Nemám právo tomu bránit.
Promiň.
To je v pořádku.
Ale jsi v tak špatném stavu, že tě pravděpodobně zabije.
A já už nechci vidět žádného ze svých drahých přátel umírat.
Mé malé já v kleci stále pláče na černém trhu.
Vysvobodím tě.
Teď jsi volný.
Už nejsi slabý.
Sněz mě, Legoši. Získej sílu pro boj.
Proč?
Nechci vidět umírat i tebe.
Sněz mě rychle před bojem.
Trénoval jsem bez jakéhokoli masa.
Víš, že tenhle přístup má své meze.
Už mám dost tvé zásadovosti.
Vyvolám v tobě hlad.
Co znamená to číslo?
Je to moje kletba.
Prosím, zlom ji, Legoši.
Jsi drsný, Rouisi.
Ale tu slabost, kterou mi konečně ukázal,
musím nyní přijmout.
„Snědl jsem tě, protože sis o to řekl.“
Nechci se takhle vymlouvat, Rouisi.
Přeťal jsem všechny vazby s masem
a vytrvale jsem dláždil cestu k tomu, abych byl neškodný.
Zamyslel jsem se.
Sním tě, protože to chci já.
Vyhovuje ti to?
Pokud jsi s tím spokojený ty.
Slibuju. Nebude to nadarmo!
Začneme?
Ty se taky ničeho neštítíš.
Vážně jsi snědl Rouise?
Nevěděl jsem, že jste si s Rouisem tak blízcí.
Ale teď jsi jako já.
Rouis tohle říká v nebi.
On žije.
Je tady.
Také je uvnitř mě.
Do toho, Legoši!
Opravdu cítím, že část tebe uvnitř mě žije, Rouisi.
Je to jako zakázaná magie.
Dnes večer tu magii využiji.
Legoši.
Buď hrdinou.
Pouto mezi masožravcem a býložravcem.
Mé přátelství nebylo odměněno.
Proto jsem myslel, že je silnější než jakékoli myšlenky.
Ale přesto, že jeden z nich jedl a druhý byl pojídán,
pouto mezi nimi je pevné a silnější.
Když jsi se mnou mluvil, Teme,
taky ses na mě usmíval, i když ti šlo o život.
Změnilo by se něco, kdybych mu, dokud ještě žil, řekl
„Teme, děkuju“?
Rizi.
Ohlašují nový rok.
Šťastný nový rok.
Možná se to teď nehodí.
Vyhráls, Legoši.
Mé srdce, které bylo poslední rok zlomené, začíná zase žít.
Je někdo,
kdo má tak krásné oči i potom, co jedl maso?
Vlastně je možné…
aby masožravci a býložravci byli skutečnými přáteli.
Hej, Rizi.
Jaká slova mám v takovou chvíli použít?
Zpupná?
Slova, která by ho zastrašila? Ne.
Už nebudu čelit masožravcům slovy někoho jiného.
Cos udělal, je neodpustitelné,
ale mrzí mě, že jsem si nevšiml, jak jsi osamělý.
Rouisi…
Rouisi! Pojďme teď do nemocnice.
A ze zdvořilosti musím říct tohle.
Děkuji ti za jídlo, Rouisi.
Těší mě, že první a poslední maso v mém životě je tvé.
Ti… masožravci, s nimiž se stýkám…
mi pravděpodobně budou dál takhle zasahovat do života.
Nejdřív si umyj tvář a usměj se. Vypadáš jako zločinec.
Promiň.
Slabost a utrpení kořisti.
Kletba seslaná tesáky masožravce mohla být zlomena zase jen jimi.
Ty tesáky moji kletbu konečně zlomily.
Rouis se po tomhle dostal na pohotovost a byl zachráněn.
Riz a já jsme byli zatčeni jako pachatelé požírání.
Ale díky výpovědím svých přátel jsem byl propuštěn.
PACHATEL POŽÍRÁNÍ
Se záznamem v trestním rejstříku prý budu mít těžký život.
Poznal jsem Hal a Rouise.
Ty okovy, které jsem si sám nasadil, jsou můj poklad.
Hal…
Co?
Odejdu ze školy.
Proč?
To ti nedokážu říct.
Jsi cvok.
Máš na tváři další škrábance.
Ani mi neřekneš proč.
No… promiň.
Pořád se o tebe strachuju. Jsem z toho hrozně unavená.
Ale takhle já žiju.
Jsem ztracený případ, ale můžu žít a vrtět ocasem.
Na světě je ještě spousta věcí k učení.
Najdu svůj způsob života.
Možná si najdu jiného přítele.
Cože? Nemůžeš…
Ne? Co bys udělal, Legoši?
Co bych udělal?
- To si musím pořádně promyslet. - Musíš si to promyslet?
Překlad titulků: Alena Nováková