Hvala, Lucky.
Mama! –Bravo, ljubica.
Zaploskajmo Milagro Prescott.
Milagro!
Mama.
Ničesar se ne boj, Fortuna.
Odpri srce
Pogum naj vodi te …
Pridi, mama.
In vsakomur
Strmo poglej v oči
Naj duša gre
V neznano poleti
Zavedaj se, da neustrašna si …
Pridi, veverička.
Ne boj se
Brez skrbi. –Lucky!
Vzemi kikirikije.
Ne boš niti enega? –Lucky, kje si?
Teta Cora! –Lucky.
Dami se ne spodobi sedeti na oknu.
Bolj bi se spodobilo iti na kako zabavo.
Dedek kandidira za guvernerja. To je pomembnejše od zabave.
Še veš, kaj si ušpičila prejšnjikrat?
Nisem nalašč. –Prav gotovo.
Nič ne boš zamudila. –Samo torto in prijatelje.
Lucky … –Zabavo!
Slon? Prosim te!
Z dedkom ni lahko živeti.
Prescottova si, zato ne smeš misliti samo nase,
ampak na koristi družine.
Zlezi dol in dokončaj matematiko.
Drugače bo inštruktor doživel živčni zlom.
"Vlak vozi 40 km na uro …" –Cora!
"Odpelje ob 8. uri …" –Cora!
Moram to vedeti? –Cora!
Prosim, oče?
Nujno potrebujem pomoč. Zaveži kravato.
Ne, pretesno.
Pomisli. Lastnik železnic bo postal guverner.
Zakaj? Ker …
Prescottovi nikoli ne odnehamo!
Bravo. Je ne bi raje zaklenila?
"Vlak mora vsakih 160 km dotočiti vodo.
Kdaj bo prispel …" Živjo!
Lepo, da si se vrnila.
Kaj sva se zmenili?
Zanesla sem se nate.
Res bi bilo bolje zakleniti vrata.
Stoj!
Ne, ne!
Ustavi se.
Zakaj si tako hitra?
Dedek me bo zadavil.
Gospe in gospodje, danes je pomemben dan.
Začenjam volilno kampanjo.
Obljubljam, da bom nepopustljiv, tako kot doma.
Hitro bo konec te zmešnjave.
Živjo, dedek.
Torta.
Dobro, da je na naslovnici, ne?
Tokrat ne.
Z veverico na obrazu ni videti slabo.
Saj ne bo večno jezen na naju.
Praske se mu bodo zacelile.
Mir potrebuje, da se bo lahko posvetil kampanji.
Konec poletja se bova vrnili domov.
Pojdiva spet v hišo ob jezeru.
Še vedno je poplavljena.
Moji spomini na otroštvo pa uničeni.
Saj sem se opravičila.
Pikec, nekdo je zasedel najin kupe.
Oprostite, to bo pomota.
Pikec! Pes s kravato!
Kot bi šel v gledališče.
Je tam, kamor greva, kako gledališče? Ali knjižnica?
Ali živalski vrt? Sploh kaj?
Naj narava ostane …
zunaj, prav?
Noge dol.
Poletje bova preživeli v divjini, midve pa nisva divjakinji.
Kako je v Miradru? –Miraderu.
Kako naj ga kličem?
Recimo očka.
Ali pa oče. Ali Jim.
Jim. "Živjo, Jim. Kaj si počel zadnjih deset let?"
Daj no. Po smrti tvoje mame mu ni bilo lahko.
V njem se je nekaj zlomilo. –Zakaj nisva odšla oba?
Ljubica, sam je moral skrbeti za dojenčico.
Zdelo se mu je … Vsi smo menili, da bo tako najbolje.
Je to stranišče? –Lepo vas prosim!
Lucky!
Ne motite naju!
Oprostite. Jedilni vagon zapremo čez pet minut.
Mislim, da bi se malica prilegla.
Nikamor.
Naslednja postaja: Miradero.
Ne!
Ej! –Oprostite.
Hej, šef!
Spet mi nagaja. –Jaz že ne.
Pecivo.
Poglejmo. Čokoladno, limonovo …
Kokosovo. –Priden kuža.
Res si priden.
Lucky!
Sedi!
Ščene poredno!
Pazi, princeska.
Nekdo bo nesrečen, če boš padla z vlaka.
Pazi se. –Oprostite.
Ti konji so divji. –Dovolite.
Lucky, tukaj si. –Cora …
Skoraj bi me kap.
Najlepša hvala, gospod … –Hendricks.
Morala bi te imeti na vrvici.
Počakaj.
Vedi se naravno. Ampak vljudno.
Tako, da ne bo spet požara.
Lucky? –Oprostite.
Nočem osiveti tako mlada.
Nič ne skrbi, očka se te veseli.
Poletje bo minilo, kot bi mignil.
Kaj tako smrdi?
Oprostite, rada pljuva.
Brez skrbi, teta. Poletje bo minilo, kot bi mignil.
Duhovito.
Je to on?
Ne, ne vidim ga.
Sva prav prišli? –Ja, na žalost.
Pogledat grem v urad. Počakaj tukaj.
Kako sem lačen. –Kje je krčma?
Zrezek bi.
Pazi nase, princeska. –Nismo še ob morju.
Ne gremo še tja. Zmanjkalo nam je denarja.
Opazil sem konje, s katerimi si bomo kupili vozovnice.
Po denar pojdimo raje v banko. –Zadnjič nam ni uspelo.
Sem kaj zamudil? –Pojdimo se najest.
Gremo v krčmo.
Gospe in gospodje, kobile in žrebci …
To je moj sladoled!
Zdaj pa zaploskajmo Valentini
in njenim jahačicam
iz Miradera!
Pokrovitelji so Prescottove železnice in konjerejec Granger.
Tako lepih hlevov še niste videli.
Fortuna? –Kaj?
Pričakovali smo te. Kako si podobna mami!
Res?
Ste jo poznali?
Milagro so poznali vsi.
Vzemi ta trak. Tvoja mama je nosila prav takega.
Dobrodošla doma, srček! –Počakajte.
Na vrsti je prvakinja … –Umaknite se!
In očkova punčka, moja hči Pru Granger.
Jezdi sijajno Chico Lindo.
Pru! –Zaradi nje se mi že 13 let vrti v glavi.
To znajo konji?
Dovolj, važička, zdaj pa pomagat domov.
Fortuna Esperanza Navarro Prescott, takoj sem!
Teta, poglej!
Kako smrdi. –Poglejte to kobilo.
To ne bo dobro.
Odlično ji gre.
Kakšen zaključek!
Vam pomagam, gospa?
Nikakor ne. –Kakšna škoda.
Rodeo sem pripravil Al Granger.
Neverjetno, niti na postajo ni prišel po naju.
Si videla tiste imenitne jahačice?
Ena mi je dala ta trak. –Popila bom čaj in sežgala to obleko.
Si mamo kdaj videla nastopati?
Seveda, bilo je nepozabno. Bila je fantastična.
Na konju je prevračala kozolce.
Moj želodec pa tudi.
Pazite! –Počakajte!
Gospod!
Naju peljete? –Prevoz?
Jaz sem Snips.
To je senjor Korenček, moj družabnik.
Kam gresta?
Ne, hvala. Samo pokaži nama, kje živi Prescott.
Takoj bomo tam. Stane en cent.
Ne, ne. –Sedite!
Naslednja postaja: pri Prescottu.
No, prav.
Saj sem rekel, da bomo takoj tam.
Na cilju smo.
En cent, prosim. –Naj bo. –Snips!
Ti lump!
Ne zatožite me. Lep dan želim!
Nehaj nadlegovati ljudi.
Ne, nehaj!
Ti si gotovo Lucky Prescott.
Kako lepo si počesana in oblečena.
In kakšni čevlji! Jih lahko pomerim?
Opravičujem se zaradi brata. –Meni se opraviči.
Pusti moje lase!
Izvolite. Jaz sem Abigail, to pa moj prijatelj Bumerang.
Pozdravi, Bum.
"Me veseli, gospa."
Tudi mene.
… gdč. Abigail Stone. –Na vrsti sem. Adijo!
Ne moreš me kar pustiti tukaj.
Pa te bom.
Srečno!
Osel mi je zgrizel obleko.
Moje starosti je in jezdi prelepega konja.
Veš, da znajo konji hoditi ritensko?
Noro.
Končno civilizacija.
Jim?
Jim Prescott!
James Prescott mlajši!
Jim!
Cora?
Jim.
Lucky.
Končno sta tukaj! Sta lepo potovali?
Mislil sem, da prideta 20. –To je danes.
Aha, razumem.
Hiša ni … Nisem se pripravil.
Nehaj že.
Tako.
Ljubi domek.
Kar stopi čez.
Žal mi je, delo nosim domov.
To še ni vse.
Tam bomo jedli. In …
Spali pa zgoraj. Pokazal ti bom tvojo sobo.
Pazita, da vama kaj ne pade na nogo.
Tirnice so železne in zelo težke.
Koliko dela je z železnico!
Pusti škatle, Cora. V njih je razstrelivo.
Tako.
Kaj praviš na tvojo sobo?
Same jagode.
Saj jih imaš rada. Kajne?
Res? –Včasih si jih imela.
Ko si bila takole majhna.
Zdaj pa si takole velika.
Miš!
V miru izprazni kovčke.
Od kod ti ta trak?
Dala mi ga je jahačica na rodeu.
Las Caballeras.
Nastopale so s tvojo mamo.
Saj so rekle, da sem ji podobna.
Kar udobno se namesti. Rjuh imam še.
In brisač.
Ja, res …
Res si ji podobna.
Ja, vesel sem, da si prišla. Pogrešal sem te.
Kaj tako smrdi?
Cora?
Smrdi po starem krompirju.
In pokvarjeni hrani.
Mama.
Jim, Jim, Jim.
Raziskovat grem!
Ja, zunaj je najbrž varneje.
Ta konj je nor. –Pomiri se!
Pazite se repa! –Pozor, grize.
Pa ga ugrizni nazaj. Gremo!
Ne boš ga obvladal.
Držite ga. –Umaknite se.
Lucky Prescott? –Živjo.
Pru Granger. –Poznam te z rodea.
Odlično jahaš.
Hvala. Vodenje konja ritensko mi še ne gre.
Do konca poletja bom že znala.
Pojdimo!
Skedenj se trese. –Ne bo se podrl.
Neki tepci se trudijo zlomiti voljo konju.
Zlomiti? –Ne dobesedno.
Konju ne bo hudega.
Ugriznil me je v brke. –Pazite!
Hendricks, pazi!
S tabo bom dobro zaslužil.
Pokaži, kaj znaš.
Nehajte, to ga boli! –To ni prav.
To! To bi rad? Prav.
Brcaš, kaj?
Hendricks, pazi!
Zmešan si.
Konj bo ukrotil tebe. –To bomo še videli.
Živjo, princeska.
Povedal sem ti, da so konji nevarni.
Raje se umakni.
Kateri tepec je slabo pritrdil sedlo?
Jaz že ne. –Kakšni bedaki.
Še nimaš dovolj? –Pusti me!
Imam ga. –Nov načrt imam.
Ukrotimo to zverino.
Držim ga.
Ne vem, od kod ste se vzeli. Pri nas s konji ravnamo lepo.
Če vam kaj ni všeč, lahko greste.
Jasno? –Kot beli dan, šef.
Nismo hoteli pretiravati, a tale mustang je res vročekrven.
Fantje, dovolj za danes.
Naj si konj odpočije.
Jutri se vrnemo.
Ko bo že močno žejen.
Prijazno. –Ukrotil ga bom, da bo dober delovni konj.
Prinesel nam bo veliko denarja.
Se me spomniš z vlaka?
Pa si res vročekrven.
Ti pomagam napolniti kad?
Ne, umazala bi si obleko.
Tole?
Prav.
Čakaj, ne razumem.
Sredi očetovega govora je po stopnicah pritekla veverica?
In mu pristala na obrazu?
Spoštovanemu gospodu Prescottu?
Tako nekako.
Česa tako smešnega pa še ne.
Ja. Ravno je začel razlagati:
"Moja obljuba je naše družinsko geslo."
"Prescottovi ne odnehamo."
Potem pa je priletela veverica in zavpil je!
Oprosti, teta Cora.
Končno maščevanje.
Cora je počela isto, ko sva bila …
Ne vem, kaj misliš.
Dovolj zgodbic za danes, Jim.
Lucky, kako ti kaj ugaja Miradero?
Novega prijatelja imam.
Upam, da se bova spoprijateljila. Plašen je in malce divji.
Divji? –Kako mu je ime?
Kje stanuje? –Ime mu je …
Spirit.
Spoznala sem ga na vlaku. No, on ni bil na njem.
Misliš konja? –Ki ga ima Al v ogradi?
Ne. –Kaj, ne?
Ne hodi mu blizu. Nikoli več.
Zakaj ne?
Saj ni kriv, da je mama padla s konja.
Ne veš, o čem govoriš. Ne dovolim, da se približaš kakšnemu konju.
Sita sem.
Dobro.
Palačinke. –Zajtrk.
Moj najljubši. –Dobro jutro.
Nisem lačna.
Lucky, če greš ven, pojdi v trgovino. –Prav.
Raje bom zajtrkoval s fanti na postaji.
Po opravkih morava. –Spet lenariš.
Pazi, očka!
Oprosti. –Živjo. –Glej jo, Lucky Prescott.
Kam tako dirjaš?
Teta me je poslala po nakupih.
Trgovina je v drugo smer.
Saj res, hvala. –Adijo! Jaz bom vozila.
Samo ne povej mami, zavila bi mi vrat.
Kdaj pripelje polnočni ekspres? –Opolnoči, tepec.
Na postaji nimajo varnostnika.
Samo možaka z lamo. –Ne prenesem lam.
Hej, kar pomiri se.
Že dobro.
Strah te je novega okolja, kaj?
Vse bo v redu, brez skrbi.
Ej, mestna frklja.
Pazi, divji je.
Prestrašil me je.
Ker si ti njega. –Razumem. Oprosti!
Oprosti. –Ne priganjaj ga, konji so občutljivi.
Zaupal ti bo, če mu pokažeš tri stvari na K.
Krotkost, korajžo in korenje.
Veliko zabave. Se vidiva.
Si lačen?
Tudi meni ne tekne, če sem jezna. –Mu daješ krompir?
Zakaj? Je to narobe?
Poskusi s čim manj krompirjastim.
Konji so sladkosnedni.
Hvala, to bo res bolje.
Tudi zate ga imam, brez skrbi.
Prav.
Bi raje jabolko, Spirit?
Nič hudega, le počasi.
Bumerangu sem morala peti, da sem ga lahko zajahala.
Res?
Snips pravi, da je Bumerang popustil,
da bi nehala peti. Ne vem.
Vem le, da je potreben čas.
Časa imam na pretek. –Se vidiva.
To, ja!
Ne.
Oprosti.
Vse do zdaj
Verjela sem, da vse je prav
Da srečna sem
Prišel si ti
Sem odločna, pogumna
Neviht me ni strah
V temo se sama podam
Sama sem srečna
Ničesar se ne bojim
S tabo pa zacvetim
Kot širno morjé
Moja ljubezen brezmejna je …
Kaj počneš?
Boli me srce
Moram izvedeti
O tebi vse
Sem odločna, pogumna, neviht me ni strah
V temo se sama podam
Sama sem srečna
Ničesar se ne bojim
Ob tebi pa zacvetim
Ob tebi pa zacvetim …
Ob tebi pa zacvetim
Sem odločna, pogumna
V temo se sama podam
Sama sem srečna
Ničesar se ne bojim …
To! –To!
Ob tebi zacvetim …
Uspelo ti je.
Ob tebi zacvetim
Dobro jutro.
Mi podaš jagode?
Pomiri se.
Že dobro.
Kar mirno. Mirno.
Nekaj imam zate.
Ne moje roke.
Že dobro, že dobro.
Počasi. Le mirno.
Prav, pa nič.
Poskusiva še enkrat.
No, pa dajva.
Živjo!
Kaj počneš?
Snips, kmalu bi mi uspelo. –Bi rada nasvet?
Stane en cent?
Misliš, da bo šlo?
Seveda, tako sem se naučil hoditi.
Sledil sem očku, ki mi je mahal s korenčkom.
Čakaj.
Poglej to!
Le mirno.
Pazi! To ne bo dobro.
Joj, ne!
Hitro kot veter, senjor Korenček!
Pomiri se, konjiček. Počasneje, prosim.
Pa ne tako!
Pazi!
Ti si pa hitra. Bravo!
Kako ga ustavim?
Pomagajva ji. Pridi.
Zmešana je, ampak zabavna.
"Ni govora," sem ji rekel zelo odločno.
Ne bom popustil. –Hčerke so grozne.
Pridobiti si moraš njihovo zaupanje. Dva koraka naprej, 50 nazaj.
Ampak niti koraka v tvojo manežo.
Po mami se je vrgla. Pazil bom nanjo in na tiste kavboje.
Hendricksa sem nekje že videl.
Ej! –Snips.
V ogradi imate divjega konja.
Ja. In?
Zapihal je veter in odprl leso.
Jaz nisem imel prstov vmes.
Lucky je padla na konja in oddirjal je proti kanjonu.
Kaj? –To ne bo dobro.
Hitreje! –Teci, Bum.
Dajmo, dajmo!
Stoj, nazaj morava.
Lucky pomeni srečna. –Zdajle nima sreče.
Lucky, oprimi se ga z nogami.
Ali pa se samo drži.
Samo nikar ne glej v globino!
Prepozno.
Ne! Počasneje, prosim te.
Spirit, stoj!
Dobro.
Dobil boš kup korenja.
Živjo! –Dajmo.
Zgrabiva jo z rokami. –Kaj?
Primi jo za roko.
Ena. –Dve.
Skoči!
Uspelo mi je! Skoraj bi umrla, zajahala sem ga pa le.
Za las si si rešila življenje.
Za začetek ni slabo. Nadarjena si.
Tukaj so. –Lucky, si živa in zdrava?
Cela si. –Si videl?
Vse je v redu. –Bilo je super! Jezdila sem kot blisk.
Sem videl.
Kako razburljivo. –Zdaj je vse v redu.
Lahko bi se ubila.
Hotela sem jezditi samo po maneži.
Ne hodi blizu temu konju.
Gremo, porednice.
Samo eno sem te prosil. –Nisem nalašč.
Ne ubogaš. –Ampak …
Konj ni tvoj.
Tudi od kavbojev ni. Vseeno ti je, če grdo ravnajo z njim.
Nismo v mestu. Tu so pravila drugačna.
Pa jih spremeni.
Prej ti ni bilo mar zame, zdaj pa mi ukazuješ.
Vrnila se boš k dedku, tam boš na varnem.
Kaj? To je krivica. –Takoj se bosta odpeljali.
Prescottovi nikoli ne odnehamo. Ti pa si se mi že drugič odrekel.
Samo skrbi me zate.
Žal mi je, da sem ti v nadlego.
Bodi vesel, da ni česa zažgala.
Oče ti ne bi smel vzeti Lucky. –Ne, prav je storil.
Tudi Milagro nisem znal obvarovati pred nesrečo.
Nisi bil kriv njene smrti.
Sam si rekel, da je tisti skok izvedla že stokrat.
Lucky je tako lahkomiselna. –Jabolko ne pade daleč od drevesa.
Tukaj se ji bo kaj zgodilo.
Včasih je treba tvegati. –Sem že. Slabo se je končalo.
Jim, zanjo sem storila vse, kar sem mogla.
Zdaj pa potrebuje očeta.
Potrebuje tebe.
Kaj, če se ji kaj zgodi?
Ne vem več, kaj počnem.
Spirit.
Živjo.
Spet se srečava.
Tvoji sorodniki.
Brez skrbi, vse je v redu.
Jih bo dovolj?
Izvolite.
Zate imam eno majhno.
Ne boj se.
Živjo, pogumnež mali.
Kaj pa je?
Polovimo jih, fantje!
Sem rekel, da jih bomo našli. –Pustite jih!
Ujemi tistega! –Dajmo!
Ne!
Ujemite vse do zadnjega. –Bomo, šef.
Žrebec bo moj.
Spirit!
Pazi na levi! Ne, na desni.
Hitro, naložimo jih.
Srečno pot, moje dame. Kar noter.
Tega ne smete. –Tu ni prvega razreda.
Pa te imam.
Nehajte! Konji niso vaši.
To ni tvoja stvar.
Hvala, da si me pripeljala do njih.
Pazi se žrebca!
Hendricks, zamudili bomo ladjo.
Sprememba načrtov. Tisti nori konj bo ostal tu.
Pusti me. –Gremo!
Spirit, počakaj!
Spirit.
Sama ne moreva nič.
Naj bo.
Pojdiva po pomoč.
Pru, pomagaj mi.
Vso noč naj bi jezdile in dohitele vlak,
premagale tolpo tatov in osvobodile čredo konj?
Ja, nekaj takega.
Lucky, zmešana si.
Drugače Spirit ne bo več videl svoje črede.
Veš, kaj počnejo s konji? Zgarajo jih do smrti.
Poglej, zakaj nam ne bo uspelo.
Hendricks se pelje z vlakom proti pristanišču,
me pa smo tukaj, s konji.
Predaleč je.
Kaj, če gremo po bližnjici čez to špičasto reč?
To je Hudičeva gora.
S konji ne moremo nanjo.
Jezdile bi ves dan in pol noči.
In če bi nam po čudežu uspelo,
kako bi rešile konje z drvečega vlaka?
Če se vlak, ki vozi 40 km na uro, ustavi vsakih 160 km …
Matematika je res koristna!
Zakaj?
Vlak mora dotočiti vodo.
Če gremo čez hribe, bomo pri vodnem stolpu …
Jutri opoldne.
Kaj je Greben kesanja? –Ne sprašuj.
Slišala sem, da tam preži kup nevarnosti.
Izognejo se jim le tisti, ki imajo veliko sreče.
Kako?
Slišala sem zgodbe o zlobnih pošastih, ki se skrivajo v temi.
Neverjetne pošasti.
Los, ki nekaj čaka, a ne ve, kaj.
Kako pa zna …
Pod mostom opreza premetena lisica.
Sedi in premeteno gleda.
In oposum,
ki prižiga vžigalice.
Abigail, pazi na zemljevid.
Povedati hoče, da je pot prenevarna.
Če mi nočeta pomagati, greva s Spiritom sama.
Prav imaš, Pru.
Ne bi vama uspelo rešiti ubogih,
nedolžnih, ljubkih konjičkov.
Diši po porednosti.
Lucky, počakaj!
Počakaj naju! –Sta si premislili?
Ne, še vedno se ne strinjam s tabo.
Ampak … –Ampak …
V Miraderu vedno držimo skupaj.
Hvala, punci.
Čakaj, da bo za nami tista špičasta reč.
Hudičeva gora.
Pohitimo, da bomo pravočasno pri vodnem stolpu.
Počasi. –Pritisni s petami, rame nazaj.
Glej v smer ježe.
Ampak ne tako …
Zgrabil te bo krč. –Saj vem.
Stoj, Spirit!
Pazi!
Zaupaj si, pa ti bo tudi konj.
Bral ti bo misli, kot eno bosta.
To je moja najljubša pesem!
Ko naporen je pohod, mi prijatelj kaže pot
Kot eno sva
Na vrhu se počakava, skupaj naprej korakava
Kot eno sva
Z najboljšim prijateljem se v sedlo zavihtiva
Od jutra do večera rada skupaj tičiva
Dobro se razumeva, zato vse lažje gre
Kot eno sva
Slišali sva za opico, ki si jo rešila iz kletke.
In za poplavo.
In kako si "po nesreči" zaklenila inštruktorja v omaro.
Vsi so bili jezni name.
Toliko pripoveduje o meni?
Ne neha, dokler se moj očka ne izgovori, da mora na stranišče.
Sem rekla, da tu preži los.
Tu smo. Čez most moramo,
potem pa čez goro do vodnega stolpa.
Zakaj se tako guga?
Brez skrbi.
Viseči mostovi so zelo trdni.
Kaj pa zdaj?
Zdaj ne bom padla v kanjon.
Raje grem domov, kjer me bo očka dal iz kože.
Boš kar odnehala?
Žal mi je. Poskusile smo.
Nič ne moremo.
Ne, poiskala bom drugo pot.
Le počasi. –Kaj?
Kaj? –Z Bumerangom čakava tu.
Kako ji je uspelo? –Kaj?
Sijajna Pru Granger ne zmore tega skokca?
Jaz že, ona pa ne. –Jaz tudi.
To se ne bo dobro …
Lucky, stoj!
Prav, pa dajva.
Ne glej dol, ne zategni uzd in zaupaj konju.
Lucky!
Si kaj videla Lucky? Žal mi je zaradi sinoči.
Pusti, da se ji jeza razkadi.
Daj ji malo časa. –To sem iskal.
Gotovo je z njo vse v redu.
Lucky!
Lucky, si mrtva?
Napol.
Kje je tisti oposum z vžigalicami?
Oprosti, da ti nisem zaupala.
Pojdi za najinima glasovoma.
Kaj pa naj rečem? –Spomni se kakšne čudne zgodbe.
Na silo ne gre. –Počasi.
Že vem, zapela bom.
O, ja …
Premor.
Kar tako naprej.
Daj, Spirit. –Uspelo ti bo.
Zaupaj mu in se giblji z njim. –Prav.
Bolj sproščeno. –Saj bo šlo.
Sproščeno, sem rekla!
Previdno.
Počasi. –Dobro ti gre.
Uspelo nama bo.
Zmogla bo. –Kdo bi si mislil.
Verjameva vate!
To! Uspelo ti bo!
Dobro, dobro. To!
To!
Našla sem drugo pot. –To pa res.
Pregloboko v kanjonu smo, zmanjkalo nam bo časa.
Povzpnimo se na vrh in poglejmo, kje smo.
Še nikoli me ni bilo tako strah.
Gotovo ne obstaja nič hujšega.
To je najbrž Greben kesanja.
Se že kesam.
Chica Linda, pazi.
Prav.
Imata še kak dober nasvet?
Lucky!
Ničesar se ne boj, Fortuna.
Slišiš pesem vetra?
Vidiš ptico v letu?
Sonce te poboža
Po pravi poti gre korak
Ko temna noč
Zagrne te …
Pojdimo.
Plamen v tvojem srcu še gori
Odpri … –Dobro.
Srce
Pogum naj vodi te
In vsakomur strmo poglej v oči
Naj duša gre
V neznano poleti
Zavedaj se, da neustrašna si
Ne boj se
Ljuba zemljica!
Tako trdna in zanesljiva.
Neverjetno! Uspelo nam je. –Rada te imam.
Zdaj nam lahko uspe karkoli.
Rešili bomo tvoje sorodnike, vem.
Bravo, Bumerang.
Prav na Grebenu kesanja si se zares povezala s konjem.
Brez vaju ne bi šlo.
Poglejta, vodni stolp! –Ne morem verjeti.
Uspelo nam je!
Utaborimo se nad previsom. Od daleč bomo videle vlak.
Prav, ampak do tja bom šla peš.
Pru, lep glas imaš. Ustanovimo skupino. –Ne.
Jutri bo usodni dan.
Nocoj pa pojedina!
Res sem že lačna.
Kaj je? –Imam na obrazu penice?
Ne smejem se zato.
Prečkale smo Greben kesanja.
Uspelo nam je nemogoče.
Noro.
Napačna odločitev.
Jutri pa se bomo lotile nevarnih lopovov.
To ni smešno.
Vem.
Smo znorele?
Bumerang P. Stubbles, pusti to!
Od tod se vidijo vse zvezde.
Saj res, nekaj sem izdelala za vaju.
Kdaj pa? –Abigail.
Za prijateljice imam vedno čas.
P, A … Čakaj.
Pru, Abigail in Lucky. Frendice!
Nikoli ne bom snela te zapestnice. –Takoj se raznežiš.
Vedela sem, da ti bo všeč. –Nehaj, mažeš me s penicami.
Ko naporen je pohod, mi prijatelj kaže pot
Kot eno sva
Na vrhu se počakava, skupaj naprej korakava
Kot eno sva
Z najboljšim prijateljem se v sedlo zavihtiva
Od jutra do večera rada skupaj tičiva
Psst! Sta slišali? Premetena lisica.
Več jih je.
Snips? –Živjo, g. Granger.
Vam zaupam novico? Stane samo en cent.
Lucky?
Lucky!
Jim!
Koliko jagod.
Hotel sem, da bi bila na varnem.
Spotoma mi povej. –Koga sem v resnici ščitil?
Ja, zaščitiva jih.
Takoj zdaj. –Toliko izgubljenih let.
Pustil sem jo oditi. –Tako kot so zdaj odšle vse tri.
Kaj? –Z drugim se bova ukvarjala kasneje.
Kam so šle? –Čez Hudičevo goro reševat konje.
Tisti lopovi so si prilastili vlak.
Lucky je na Hudičevi gori? S konjem?
Kaj, hudiča, je Hudičeva gora? –Kaj še čakamo?
Si slišal, kaj sem rekel o vlaku? –Svojega imam.
Na svetu ni hitrejšega.
Sam sem ga sestavil.
Pojdimo jo iskat.
Zapomnita si načrt.
Odjezdimo do vodnega stolpa.
Potem pa sledi pravično maščevanje.
Gremo! –Dajmo!
Dajmo! –Hitreje, Chica!
Živjo, prin …
Teci!
Na tri!
Ena, dve, tri.
Vam že pokažem.
Poglejte to! –Spirit?
Kaj takega! –Vlak je že tu.
Abigail, Pru, zbudita se. Gremo!
Vlak!
Zbudi se, Chica. –Pru, hitro!
Stojte! –Imam pa res srečo.
Ujemite žrebca.
Hvala, da si mi pritisnil žig. Tudi jaz ga bom tebi.
Ne! Pustite ga.
Ne v vagon, Spirit!
Hitreje! –Poberiva jo.
Lucky!
Si prišel, kaj? –Hitreje!
Imam ga.
Nehajte!
Na vlak z njim.
Pohitimo.
Odpeljimo.
Hitreje! –Teci!
Bliže! Skočila bom. –Daj.
Ne, nikar!
Hitreje, Bum. –Zdaj!
Ne!
Spirit!
Tako, uživajte v sončnem vzhodu, fantje.
Zadnjič ga vidite tukaj. Kmalu bomo na cilju.
Enkrat sem pri dami izgubila že vse žetone.
Čisto vse, a sem vseeno zmagala.
Abigail hoče reči,
da prava Lucky ne bi nikoli odnehala.
Dokler Spirit ne bo na ladji, še ni prepozno.
Vsaj poskusiti moramo.
Saj smo frendice.
Kaj praviš, Prescottova?
Pridite, dame.
Komaj čakam, da dobim cvenk v roke.
Dobrodošli doma. –Nažrl se bom zrezkov.
Hendricks, kapitan bi rad odplul. –Pohitimo.
Dajmo!
Tam so. –Kje je Spirit?
V zelenem vagonu. –Gremo!
So v vagon zaprli nosoroga?
Dajmo!
Tako, pozor …
Krijta me.
Ta je zadnji.
Živjo.
Chica Linda, zdaj.
Umaknite se. –Dajmo, Bumerang.
Hendricks!
Še ni odnehala? Zgrabite jo!
Pohitite, tepci.
Ne!
Glej no. Žal mi je, prišle ste zaman.
Kar zjokal se bom.
Kako smešno, šef.
Zaslužili bomo.
Stoj! –Prav.
Ne boš ušla. –Ti tudi ne.
Moj bratec je spretnejši od tebe.
Pazi! –Prijetno kopel.
In ne smrdi tako.
Abigail.
Zmešana je. –Kot mineštra.
Misli isto kot jaz? –Mislim, da.
Tako. Pripravljen?
Lucky. –To ne bo dobro.
Joj, ne. –Lucky!
Ne morem gledati.
Bi naučila še mene? –Sem rekla, da je zabavna.
Hej!
Lucky!
Cora, imaš s seboj kopalke?
Ojoj, Jim.
Hitreje, počasnele! –Ujemimo jo.
Poiščite punco.
Poiščite jo!
Tako, vražji konj. Le počasi.
Ti že pokažem!
Ne pustim te.
Bi kaj rada?
Pa je.
Preslabo me plačujejo za kaj takega.
Le počasi, nikamor ne greš.
Pa zaplešiva.
Nehajte!
Se boš že nehala vmešavati? –Spirit!
Pomiri se.
Tukaj sem, pomiri se.
Zdaj pa lepo odplavaj domov.
Najprej vi.
Pa pridi pome. Ne, čakaj.
Ne, ne, ne.
Počasi, Spirit, je že dobro.
Zaupaj mi.
Cora, veslaj. Veslaj.
Lucky, ne. –Tukaj sva.
Lucky, ne!
Joj, ne.
Spirit!
Lucky! Kje je? –Lucky!
Spirit!
Lucky!
Zgrabite ga!
Spirit, kje si?
Te že imam. Ne bom te izpustil.
Bumerang.
Kam pa, kam? –Imam ga.
Pazita.
Očka!
Joj, očka. –Slabo se ti piše.
Bom v hišnem priporu? –Ja, do smrti.
Tudi tebe starši že čakajo.
Bravo, Lucky! Uspelo ti je!
Ne boste mi ušli.
Vi tudi ne.
Vleci!
Pusti me! –Bravo, mali.
Pru, pomagaj mi.
Lucky. –Vem, nisem te ubogala.
Prekršila sem tvoje pravilo. Oprosti.
Ne, Lucky, ti mi oprosti.
Vse to si naredila za Spirita.
Tvoja mama bi ravnala enako.
Zelo ponosen sem nate. Zdaj pa opravi nalogo do konca.
Prescottova si. V naši družini nikoli ne odnehamo.
Hvala, očka.
Bravo, Cora. Močne mišice.
Pazi nanjo.
Dandanes otroci tako hitro odrastejo.
Previdno. –Vidimo se doma.
Nobenih nevarnih bližnjic.
Nič ne obljubim. –Slišal sem te.
Gremo!
Dajmo!
Uspelo nam je!
Pomlad je spet v deželi
Prisluhni moji pesmi
Sedi z mano k ognju …
Kmalu bi bilo po meni. –Glej predse.
Spet si sama
Vrni se domov
Spet si sama
Poglejta, kako lepo.
Sama divjina, kamor seže oko.
Tako, Spirit. Posloviti se morava.
Čreda te potrebuje.
Žal mi je, ne morem s tabo.
Tudi jaz imam svojo čredo.
Ničesar se ne boj, mali.
Adijo, mama. Pazi na malega.
Vidiš? Poletje je minilo, kot bi trenil.
Na obisk bova prišli med počitnicami in prihodnje poletje.
Nocoj naju čaka še vaški praznik.
Tvoj oče je gotovo že nestrpen.
Katera obleka je primernejša za zabavo?
Se strinjam.
Sladoled! Samo en cent!
Pojedel boš vso zalogo.
Očka, tu sva!
Počakaj! –Mamina obleka. Pristaja ti.
Malo sem jo zožila.
Smem prositi, gospodična?
Kaj takega! –Samo izjemoma?
No …
Tvoja mama je rada zahajala sem.
Kakšna je bila? –Nora na jagode, kot ti.
Neukročena duša.
Ni bilo pogumnejše od nje.
Razen tebe.
Vsega ti ne morem povedati, preden se vrneš domov.
Razen če ostaneš tu.
Saj sem že doma.
Res je!
Dobro ti gre, očka. –Še moj konj pleše bolje.
Korak, korak, plosk.
Posluh, prosim. Povedati moram nekaj o svoji hčerki.
Kaj? –Ostala bo tu!
Ta pesem je zate, Lucky.
Tvoja mama je pela lepše, ampak … Dobrodošla doma.
Slišiš pesem vetra?
Vidiš ptico v letu?
Luckyjin očka pa res ne zna peti.
Stopi bliže. –Prav, zadnja postaja.
Sestavimo skupino. –Ne.
Odpri srce
Pogum naj vodi te …
Če boš ostala tu, bom jaz tudi.
Naj duša gre
V neznano poleti …
Bravo, Fortuna!
Zavedaj se, da neustrašna si
Hej, boš res ostala v Miraderu?
Frendice za vedno! –Ja!
Dajmo, vsi! –Joj, Lucky!
Potrebovala boš konja.
Prevod: Jerca Kos
Uredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija
Slovenian