ЛЮДСЬКІ РЕСУРСИ
КЛЯТВИ ДАҐА
«Щойно я тебе побачив, ти ніби…»
…пробила дірку в моїх грудях і затиснула моє серце в кулак.
Кожне твоє слово, кожен твій погляд
стискали моє серце, вливали кров у мої вени
і дарували мені життя.
Іноді мені боляче дивитися на тебе, бо я сумую, думаючи про те,
як я жив до нашої зустрічі.
Чи жив я до нашої зустрічі?
До біса!
Той клятий гівнюк
змусив мене закохатися в нього та його дурні зайві члени.
Рошель, мені треба поговорити з тобою.
Я хочу не говорити, а потрахатися з ненависті. Ходімо.
Власне, саме про це я й хотів поговорити. Я не можу займатися сексом з ненависті.
-Що? -Я потребую більшого.
-Нарешті дозволиш трахнути тебе в дупу? -Ні, не це.
Я хочу, щоб у нас були справжні стосунки.
Господи, Піте, я вже казала.
Черв'яки ненависті не займаються цим лайном.
Але, Рошель,
ти найдивовижніша істота, яку я зустрічав.
-Розумна, талановита… -Піте!
І чудово жартуєш, хай навіть з мене.
-Що ти хочеш сказати? -Мабуть, я хочу сказати, що…
-Я кохаю тебе, Рошель. -Що?
Так. Я кохаю тебе.
Я. Кохаю. Тебе.
Я давно хотів це сказати.
До речі, це дуже приємно вимовляти.
Піте, подивися на мене. Я зараз не можу нікого кохати.
Але ти не справжній черв'як ненависті.
Ти любожук. Ти знаєшся на коханні. Для цього ти була народжена.
Тож кохай, будь ласка.
Піте, я не знаю.
Типово. Чоловік каже тобі, хто ти така.
Ні, я не…
Я не з тобою розмовляю, каменю.
Генерале Злість, що ви тут робите?
Я прийшла до тебе, Рошель Гіллхерст.
-Добре. -У конференц-зал.
Гаразд, тоді ми закінчимо нашу розмову пізніше?
Я залишу своє оголене серце у тебе на столі.
Що тут робить Генерал Злість?
Не знаю. Вона прийшла до Рошель.
Ця маніячка — голова відділу ненависті.
Через неї мавпи почали кидатися лайном.
Тут холодно, правда? Ми холоднокровні, ти і я.
Чим можу допомогти, Генерале Злість?
-Одразу до справи. Без прелюдії. -Так.
Я стежила за тобою, Рошель Гіллхерст.
-Ти схожа на мене. -Справді?
Так. Я колись була одним з цих тарганів кохання.
Ви були любожуком?
Так. Я була віддана на милість «почуттів» і «поцілунків».
Кохання ледь не зламало мене.
Я плакала весь день і казала: «Ох, я бідолашна».
А потім я сказала: «Ні! Більше моє серце ніхто не розіб'є».
-А тепер я розбиваю серця. -Мені подобається.
Ненависть проста. Ненависть — це сила.
Ненависть. Як-то кажуть… Рухає світ.
А чого ви хочете від мене?
Перейди у відділ ненависті, працюй зі мною,
і більше ніколи не страждатимеш.
Тобто на повний день?
У тебе всередині сильна ненависть, Рошель.
Подумай про те, хто ти й ким хочеш бути.
І повідом мені, гаразд?
Чорт. Що мені робити? Я любожук чи черв'як ненависті?
Хто я?
Коли ти кохаєш
Ти — світло і сміх
Приносиш радість і диво
Кожне серце прагне твого полум'я
Кожна пісня прославляє твоє ім'я
Усі кличуть тебе Вони помруть за тебе
Ти рятівниця і зірка
Так, дівчинко, кохання — це ти
Що за фігня, мала
Ти знаєш, що у твоїй душі Живе ненависть
І це так весело Дивитись, як усі тікають
Коли ти втрачаєш контроль
Тобі не потрібні слабкі й вразливі
Ця хрінь розіб'є тобі серце
Тож перетворися на суперстерво
І дивися, як океани розходяться
Так
Я яскраве і ніжне світло любові
Я ненависть, темна і сильна
Я народилася для милосердя й добра
Ні, ти весь час була зла
Я не можу прожити обидва життя Треба зробити вибір
І я знаю, що я виберу
Я вибираю кохання
Рошель. Господи, поглянь на себе.
Ти знову любожук. Що там сталося?
Я вибираю кохання, Піте. Ти мав рацію. Я така.
Значить, ти вибрала…
Тебе, так. Я вибираю тебе.
Боже мій. Добренько.
Ти хороший Камінь, і ти ніколи мене не скривдиш.
Ніколи. Я теж вибираю кохання.
Я вибираю кохання
-Не співай. -Так, вибач.
Поцілуй мене.
Мушу сказати, я хвилювався, коли ти так довго там була.
Я думав, ця ящірка наверне тебе до ненависті.
Так. Цікаво, що було б, якби я послухала її.
Я вибираю ненависть
Рошель? Що там сталося?
Генерал Злість запрошує мене у відділ ненависті на повний день.
Що? Ні! Так не можна.
-Вибач, що? -Ти любожук.
-Не кажи мені, хто я. -Ні, я ніколи…
Піте, хіба я схожа на обкакане немовля?
Що? Звісно, ні.
-Ти змінюєш мене чи мій підгузок? -Що? Я нічого не змінюю.
Просто, якщо ти черв'як ненависті,
я більше так не можу.
Думаєш, мене це обходить? Не обходить. Між нами все.
Що? Ні. Ти ж несерйозно.
Я серйозно. А тепер геть звідси.
Рошель.
От би існував всесвіт, у якому ти кохаєш мене.
Схоже, що він існує.
Але в цій часовій лінії інший Піт
значно щасливіший.
Я такий щасливий!
Привіт, Еліс.
Боже. Мене й досі засмучує те жахливе побачення.
Забудь про невдаху Шона. Займися собою.
Радиш мене полюбити себе?
Я казала про масаж, але це теж непогана ідея.
До біса Шона.
Подивимося, чи є застосунок, щоб відправити собаче лайно комусь додому.
Якщо ні, напишемо його.
-Це друзі мого орендодавця. -Ти всім роздаєш свій імейл?
Привіт, Еліс. О боже, дякую, що відповіла на дзвінок.
-Це Сел. -Привіт, Селе.
Яка гарна кепка.
Милий покидьок.
Його та інших дітей з інвалідністю хочуть перевести
в «окремий, але рівний» клас.
-Оце вже ні. -До біса.
-Селе, ні. Мама розмовляє. -Ми говорили з директором…
Бажання на падаючу зірку загадали?
Світ жахливий. Люди реагують лише на сором і фізичну жорстокість.
І не висовуйся, сучко.
То ти нам допоможеш?
-Ти знаєш, як я ненавиджу дискримінацію. -Це цілковита лажа.
Пані, влаштуймо безлад.
-Зробімо це. -Дякую.
Чуєш, красунчику? Ми спалимо твою школу.
-Малий щойно хрюкнув і розірвав зв'язок? -Повага.
Як це — закінчився салат з куркою?
-Пошукаю в коморі. -У мене краща ідея.
Насри собі в руку і з'їж велике товсте лайно!
Конні, у мене важливе питання,
яке не матиме реальних наслідків на основі твоєї відповіді,
але чи здаюся я тобі гладким?
-Морі, це схоже на пастку. -Ні.
Я досі не схуд після вагітності
й почуваюся як великий сміттєвоз, повний лайна.
Це ти сказав, не я.
-Страва дня — «Дводенне бурито». -Ти сказав, що почуваєшся гладким.
Знаю, але послухай. Звучить так смачно.
«Цей вологий знизу монструозний спальний мішок
начинений яловичиною, свининою, квасолею та беконом».
«Це велике бурито треба їсти два дні».
Морі, прошу, не пхай це у своє тіло.
Гадаєш, мені треба з'їсти щось корисне?
Корисне? А навіщо? Ми все одно помремо.
Вона правильно каже.
Дайте смертельне бурито.
Та ну, Рошель. Він не потребує 15 кг м'яса.
Я схожа на його дієтолога? Мені начхати.
Боже, я сумую за любожуком Рошель.
Вона була значно меншою сучкою.
Морі, скажи, що не їстимеш «Дводенне буріто».
Твоє тіло — храм. Купи собі щось корисне, любий.
Так, дякую, Рошель.
Візьму один…
овочевий салат.
З цією Рошель приємно мати справу.
Це ж треба, ти знову любожук.
Що сталося? Тобі бракувало рук?
-Це все Піт. -Я приніс тобі печиво, Рошель.
-Ох, малий. -«Малий»?
Що? Ти і Піт?
Ви тепер справді разом?
Так і, мушу сказати, я дуже щаслива.
Я теж. Я не знав, що можу почуватися так добре.
А я ж якось зібрав кубик Рубіка в басейні.
Це чудово.
Але я думала, що тобі подобається бути черв'яком ненависті.
Говорити всім насрати собі в руку та з'їсти це…
Так, Еммі, я дуже конкретно казала,
що треба робити з лайном,
але я вибрала кохання, і це дуже приємно.
Я щойно отримав купон на безплатний обід в «Олів-ґарден».
Хіба це важливо?
Не знаю, але здається, що важливо.
Я вражена, Морі.
Я бачила, як ти встромляєш овочі в дупу,
але в рот — ніколи.
Я почуваюся бадьорим.
Уяви, як би я почувався,
замовивши величезне «Дводенне бурито».
Чорт забирай. Воно таке величезне.
Як його з'їсти за один день?
Його не їдять за один день.
Тож я сказала: «Ні, простягни ліву руку
й насри туди».
Рошель, ти майстерно вказуєш людям, куди насрати.
Вона любить цю компанію, правда?
Я радий, що вона любить хоч щось, бо мене вона, очевидно, не любить.
Піте, це негарно.
Від мене теж відморозилася кохана,
але я так не ганьблюся.
-Ось і Ван. -Ван!
Ван, сюди. Я зайняла тобі місце.
Не злися на мене за те, що я помилилася.
Будь ласка, просто полюби мене.
Точно, дорогенька. Ти зовсім не ганьбишся.
-Еммі, можливо, що ми обоє відстійні? -Так.
-Аж ніяк. Ми чудові. -Не знаю.
Знаєш, що нам треба?
Випити стільки горілки з тоніком, щоб барменка за нас хвилювалася.
-Я не хочу. -Треба напитися.
Добре, але я весь час плакатиму.
Не страшно. Для цього й потрібні бари.
Я щойно отримав купон на безплатний обід в «Олів-ґарден».
Хіба це важливо?
Не знаю, але здається, що важливо. Бо я сказав це двічі.
Права людей з інвалідністю…
…це права людини!
Права людей з інвалідністю…
…це права людини!
Ця школа намагається сховати учнів з інвалідністю в підвалі.
А те, що ви подаєте щоп'ятниці, — не піца.
А гарячий кетчуп на картоні.
Вилупки зі шкільної ради поступляться, я це відчуваю.
-Я теж це відчуваю. -Ця сучка?
Що ти тут робиш?
Моя подруга Еліс зібрала всіх цих людей тут.
Як тут може не бути Надії?
Цицькобомба!
Ні. Не привласнюй собі цей успіх.
Цей протест спричинила ненависть.
Так, я бачу. Що з тобою сталося, Рошель?
Я повірила у твою маячню, але більше не вірю.
Ти не потрібна Еліс, тож забирайся.
Подруго, це від тебе не залежить.
-Еліс, це Дев. Мій брат. -І наш адвокат.
-І дуже сексуальний. -Він має добрі новини.
Шкільна рада погодилася розглянути апеляцію.
Добре. Це перший крок.
І все це завдяки тобі, Еліс.
Саме так. Це все Еліс та її бульдожий гавкіт.
А знаєте, звідки взявся той бульдожий гавкіт?
З надії Еліс змінити світ.
Мені подобається! Це заслуговує на цицькобомбу!
Годі!
Вибач, але випускати з цього боку приємніше.
Нетерпляче чекаю на наше побачення в суші-барі.
Я теж.
Я поставлю термостат на комфортні 23 градуси.
Ні, 22. Сира риба.
Ти такий задрот, Піте. Мені подобається.
Я кохаю тебе, Рошель.
Я теж тебе кохаю, Піте.
Боже мій. Справді?
Так. Справді.
Чому ти не сяєш?
Я зберігаю це на вечір, щоб зробити його особливим.
Боже, люблю щось особливе.
Побачимося рівно о 18:45.
-Кохаю тебе. -Кохаю тебе.
-«Кохаю тебе»? Гаразд. -Замовкни, Еммі.
Я просто бачила, як ти сяєш через тако.
-Це інша любов. -Ти сяєш від Джейка з реклами страхування.
Він завжди готовий допомогти. Що ти хочеш сказати, Еммі?
Нічого. Просто Піт — чутливий камінь.
-Не хочу, щоб він страждав. -І не страждатиме.
Моя дупа сьогодні засяє для нього, бо я його кохаю.
-Дивний тон, але це чудово, Рошель. -Дякую. Це справді чудово.
Незабаром у кіно «Сяйво Рошель для Піта».
Рейтинг 17+, бо все по-справжньому. Гаразд, я піду.
Чорт забирай. Нове м'ясо?
Конні, це я, Морі з «Великого Рота». Тепер я здоровий.
Навіть краще. Старе м'ясо, нова сексуальна упаковка. Що сталося?
Один салат змінив мою особистість.
Це цілком логічно. Я хочу залізти тобі в штани.
Я б залюбки, але, на жаль, спершу мені треба побігати.
Ти йдеш на пробіжку?
У нас вечірка наркотиків і побачень.
Люба, я більше не вживаю наркотиків. Рошель мала рацію. Моє тіло — храм.
Чорт забирай, Рошель.
Я вже й забув того старого свиномонстра-нечупару, яким колись був.
Я знав, що з'їм це бурито за один день.
Морі, у нас вечір наркотиків і побачень.
Як ми закинемося кислотою, якщо ти й досі трахаєшся з цим бурито?
Навіть ця крихітна пігулка в мене не влізе.
Морі, твоє бурито грається зі мною в хованки.
Це недобре.
Усі з дороги. У моїй дупі аварія.
Еммі, мушу сказати, ти мала рацію.
Алкоголь справді притуплює відчуття життя.
Я ж казала.
Вип'єш кілька склянок — тобі сумно, ще кілька — і ти щасливий,
а якщо продовжити, не відчуватимеш зовсім нічого.
Не можу дочекатися.
Коли я його кинула, він заплакав. Ти бачила, як камінь плаче?
Ні, але якось я бачила, як чувак упав зі скелі
з криками: «А-а!»
О боже, я хочу зовсім нічого не відчувати.
Я почуваюся такою живою. Що тепер робитимемо? Потопимо велику яхту?
У мене є краща ідея. Пограймо в боулінг з машинами.
Подруго, мабуть, це буде катастрофа. Я за.
-Так. -О, так.
-Отак. -Справді?
-Ти не проти, що в мене один пеніс? -Годі питати, Піте.
Так, вибач, я…
-О чорт! -Боже!
-Ні, все гаразд. Продовжуй. -Так. Вибач.
Я так тебе кохаю.
І я тебе кохаю, Піте.
Боже мій! Ти сяєш. Як ти й казала.
Обожнюю, коли все йде за планом.
-Що це було? -Нічого. Просто повітря.
Вибачте, я вас не зрозуміла.
Рошель, чому твої геніталії говорять як Siri?
Бо твій єдиний пеніс так чудово мене трахнув?
Чекай, у тебе в дупі був телефон?
Що? Авжеж ні.
-Боже. Ти імітувала сяйво. -Я можу пояснити.
-Очевидно, ти мене не любиш. -Я намагаюся!
Ти «намагаєшся»? Вибач, що зі мною так складно.
Я стараюся, щоб усе склалося.
Ти милий, чесний, з тобою я почуваюся краще.
Почуваєшся краще? О боже. Я схожий на вітамін?
Піте, будь ласка, я…
-Я піду. -Не йди!
І насправді телефон треба почистити.
-Зніми чохол, бо там мікроби. -О боже. Піте, прошу.
-Бувай, Рошель. -Піте, чекай!
Чому я поставив черв'яку ненависті ультиматум?
Феміністки не ставлять ультиматумів.
По-перше, ставимо,
а по-друге, ти це зробив, бо ти хороший.
Не знаю.
Ти добрий і дбайливий,
і будь-кому б пощастило б отримати в дупу
твій великий кам'яний пеніс.
Справді?
Так, і в тебе добре серце.
Ти ніколи не завдавав нікому шкоди.
Хіба що впав зі скелі на чийсь табір і всіх там розчавив.
Я дуже важкий.
Так, але я сиджу поруч з тобою щодня,
і хоча я тебе так дратую,
ти жодного разу не вбив мене.
Я люблю тебе.
-Я теж тебе люблю, Еммі. -Ти заслуговуєш найкращого.
-За нас. -Так.
До біса тих виродків, які нас не люблять.
-О чорт. У мене інфаркт. -Що?
Припиніть пити й дивіться на мою проблему.
Не помирай, Морі.
Я відмовляюся бути матір'ю-одиначкою. Я кину Монтель, якщо ти відкинеш копита.
Відвезіть мене до лікаря.
Піте, відвези мого гладкого коханця до лікарні.
Мені не можна за кермо, я випив дуже багато коктейлів.
Конні, чому ти не відвезеш мене?
Тому що, йолопе,
я вирішила провести нарковечірку без тебе.
І тепер мені всюди ввижаються яйця.
У мене болить ліве яйце.
Мошонка Піте! Він помре.
Я сяду за кермо. Я навіть краще їжджу, коли п'яна.
О ні.
Це кінець. Я помираю у розквіті сил.
Дарма я не послухав тебе, Конні.
Зроби собі тату на лобі, ідіоте.
Давай, Яєчко Еммі. Їдь швидше!
Я стараюся. Але дощ такий сильний.
Морі, не думаю, що в тебе інфаркт. Думаю, це щось інше.
-О ні. -Навіть не кажи.
Це розбухлі нутрощі!
Боже, ні! Тільки не розбухлі нутрощі!
Чоловік моєї кузини помер від розбухлих нутрощів.
У нього були діти, Морі,
а тепер у цих дітей немає батька,
а це означає, що мама змушена сама все робити.
Треба було з'їсти салат.
Добре, що я з'їв салат. Я почуваюся таким живим.
Морі, ти вже закінчив бігати?
Я хочу зайнятися коханням з твоїм новим гарячим тілом.
Дякую, що запросив нас до «Олів-ґарден», Волтере.
Я ж казав, що ми згадаємо про цей купон.
«Олів-ґарден». У нас є м'ясо!
О, Ріку. Це слоган «Арбі».
Ти жалюгідний, Піте.
Ти думав, що маєш шанс зі своїм одним пенісом?
Рошель, чому я думав, що ти можеш мене покохати?
Піте, пригальмуй.
Я просто стискала телефон у дупі під час сексу, що в цьому поганого?
Піте!
Боулінг з машинами — це весело.
Переходь у відділ ненависті, ми займаємося цим щовівторка.
Було чудово. Обіцяю, я скоро дам відповідь.
Але не думай надто довго. Ти ж не хочеш, щоб я була твоїм ворогом.
Жартую.
Насправді ні. Я справжня психопатка.
У цій часовій лінії ми теж їдемо в «Олів-ґарден».
Привіт, веселий автобус.
Це Рошель? З кулькою для боулінгу?
Яка різниця? Мої нутрощі зараз вибухнуть.
Треба, щоб усе вийшло в тебе з дупи, тоді тебе не розірве.
-Я не можу! -Морі, я сяду на тебе.
Моя дупка на твоєму животику.
Конні, мені страшно.
Моя дупа допоможе тобі газонути.
Гаразд, Морі, ось воно!
-Гаряче. -Ти це зробив, Морі.
Боже, я відчуваю це у себе в роті.
Пече очі!
Нічого не бачу! Я осліпла!
Еммі, стеж за дорогою.
Кажу востаннє, Ріку:
«Я це люблю» — слоган «МакДональдза», а не «Олів-ґарден». Якого біса?
Ніхто не зіб'є мою машину з дороги.
Чорт. Промазала.
Ми ледь не загинули?
Я все ще нічого не бачу, і, здається, в мене кон'юнктивіт.
Ти справді краще водиш, коли п'яна.
Я знаю. Уявляєш,
якби ми не пішли в бар і не набралися там?
А якби я не з'їв бурито?
А якби я не з'їла ту кислоту, що перетворила вас усіх на яйця?
Життя сповнене маленьких див.
Морі, годі вже пукати!
Морі, годі вже бігати!
Відтоді, як ти з'їв той салат, ти не торкався мене.
У мене немає часу на твою дупу, Конні.
Заняття спортом значно приємніші.
Ні. Я спіймала тебе. Тепер ти маєш мене трахнути.
Це правила лепрекона.
О, Конні, ти коли-небудь мала задоволення
від того, що серце вистрибує з грудей?
О ні, Морі, у тебе…
Кайф бігуна!
Так, крихітко!
Ендорфіни неймовірні. Нам більше не потрібен секс.
Боже, ні! Ти тепер спортсмен?
Кажу востаннє Ріку:
«Я це люблю» — слоган «МакДональдза», а не «Олів-ґарден».
А оливки — це солоні виноградини, так?
Навіщо я тебе запросив?
Боже мій, Рошель. Ти все-таки мене кохаєш?
Відійди, Морі! Тримайся від мене подалі!
Але, Конні, я б дуже хотів, щоб ти пробігла 10 км зі мною.
Піте! Волтере!
Ледь не половина персонажів!
Ні!
Не віриться, що всі вони мертві.
Не віриться, що вони не запросили нас до «Олів-ґарден».
Ми б теж загинули.
Знаєш що, Джо? Дозволь мені злитися на покійних.
Я зробила те, що вважала правильним.
Я відкрилася коханню, але це не має значення.
Усі, кого я люблю, загинули.
-Ми живі. -Мені на вас начхати!
Обережно, сердитий любожук!
У тому-то й річ. Я не чортів любожук.
Я відважний, величний звір люті
З чорним і безстрашним серцем
Я народилася для зла і помсти
Так, я була зла з самого початку
Це моє життя І я житиму так, як захочу
Я вибираю ненависть
Я з вами. Я йду працювати до вас.
Ти робиш правильний вибір, Рошель Гіллхерст.
Ми з тобою разом робитимемо жахливі речі.
І, мабуть, одна з одною. Я справжній кошмар.
Тобто часова лінія з черв'яком ненависті — справжня?
Схоже на те.
Тобто ти не їв овочевого салату?
-Авжеж ні, трясця! -Слава богу!
Ти був нестерпним. Назавжди залишайся сміттєвозом, повним лайна.
Кохана, я ніколи не схудну після вагітності.
Краще я народжу ще одну дитину.
-Не зі мною. -Мені потрібні твої гени. Мої — потворні.
-Ні, дякую. -Але, Конні, будь ласка.
Дивися, хто тепер бігає, стерво.
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк