МІКРОБИ
Тоні, сьогодні вафельна середа. Твоя улюблена.
-Я не голодний. -Любий, чому ти засмучений?
Не знаю, Діно. Здається, я втратив запал.
Кілька тижнів ні в кого не викликав застуду.
Гей, у всіх нас буває депресія.
Але пам'ятаєш, як тобі добре, коли хтось хворіє.
Наскільки я пам'ятаю, це дає тобі ерекцію.
Діно! Діти почують.
-Хай навіть дивляться, якщо хочуть. -Тату!
-Ось і ці дияволята. -Дивися, що ми намалювали.
У нього температура і діарея.
-Завдяки тобі. -А тепер іди на роботу.
І якщо ти змусиш когось захворіти,
тебе чекатиме великий шматок мокрого Діниного пирога.
Люблю пиріг дружини перед вечерею.
-Так нечесно! Ми хочемо маминого пирога. -Так.
-Коли виростете. Бувайте. -Бувай, тату.
«Мої юристи з вами зв'яжуться.
З повагою, кома,
ваш син, кома, Джо Франклін».
Ось так.
Схрещу пальці з надією, що він скоро торкнеться обличчя.
Чудово! Він огидний.
Оце так, я в носі!
-Будь здоровий. -Ого. Я застудився?
Здається, що так. Привіт, я Тоні.
Привіт. Я Джо.
Мені піти додому? Я не хочу всіх заразити.
Так. Хороше рішення.
Але, мабуть, спершу випий чаю.
Так. Гадаю, це можна, якщо я ні з ким не цілуватимуся.
Ось мій Ранковий Джо.
Іди сюди, друже. Де мій поцілунок на сніданок?
Привіт, друже. Сьогодні без сніданку.
Здається, я занедужав.
Мене це не турбує, друже. Я ніколи не хворію.
Французький поцілунок. Слабо?
Він же його не поцілує, так?
-Гаразд. -О боже, поцілує!
Більше язика, Джо.
Мені боляче. Як завжди.
Діно, я це роблю! Я розмножуюся!
-Хто така Діна? -Вона наша дружина, і ти її любиш.
-Хай щастить. -Взаємно.
Бачиш? Я ж казав, що непере…
О боже, мені погано. Я чхну на ці пончики.
Ні, не треба! Чхай деінде.
Я не можу це контролювати.
-Це рефлекс. Це вже відбувається. -Ні, Ґіле. Що?
-Це офісна застуда! -Сьогодні ми всі трахнемося з дружиною.
ЛЮДСЬКІ РЕСУРСИ
Якщо захворів, іди додому.
-Не будь героєм. -Боже.
Бомбочка!
Чорт. Я застудилася?
У мене в горлі дере.
Конні, здається, ти хвора.
Ходімо до мене, і я подбаю про тебе.
Не треба. Усе буде добре.
Ходімо! Я приготую тобі суп з монстродельками.
Справді? Домашній? З мошонки?
Для моєї крихітки все найкраще.
Я не твоя крихітка.
Але в мене болить голова і крутить суглоби.
-Відведи мене додому і подбай про мене. -Так!
Лягай. Відпочивай у м'якому ліжечку Морі.
Тут так затишно й тепло.
Правильно. Бо я попісяв у ліжко для тебе.
Оце так кашель. Я справді там оселився.
Тебе накрити й підіткнути?
Морі, я зараз не в формі для сексу.
Ні, дурненька. Накрити…
і підіткнути.
Тиц-тиц-тиц.
Чорт. Ти мене закрутив, як жука в килим.
А тепер я почухаю тобі спинку.
Ні. Не люблю, коли зі мною панькаються.
-Господи. -Тобі подобається?
Так. Ти потрібен мені, Морі.
Я тобі потрібен?
Так. Подбай про маленьку Конні.
Ти така вразлива і безпомічна.
Ще почухай, будь ласка.
Чорт. Надіюся, ти ніколи не одужаєш.
-Що? -Що?
Я сказав: «Відпочивай, солоденька».
Почну готувати суп. Якщо знадоблюся, я сидітиму на каструлі.
Ще трохи оцього. Це її вирубить.
Як тут смердить, Морі.
Конні! Чому ти встала?
-Мені вже трохи краще. -Ні!
-Що? -Я хотів сказати: скуштуй суп.
Я вклав у нього всі яйця.
Дякую, але я не дуже голодна.
Ну ж бо. Скуштуй, за татка.
Поки що не хочу. Дякую, любий.
Просто відкрий свій клятий рот.
-Що? -Я просто кажу…
Конні, я знаю, що ти сильна, незалежна монстриця…
Саме так.
Але ти заслуговуєш, щоб час від часу про тебе дбали.
І для мене, Морі, дуже важливо, щоб ти розслабилася й поїла супу.
Твоя правда. Вибач.
-Я трохи скуштую. -Так. Отак.
Ого, а це справді смач…
-Якого біса? -Прокидайся, мадам Сонько.
Морі, що ти, бляха, зробив?
Я накрив тебе й гарненько підіткнув,
як ти любиш.
Надто туго.
І не хвилюйся,
але він тебе розфарбував, як малюка з Toddlers and Tiaras.
Я схожа на жінку-дизайнерку Дельту Берк.
Так, я тебе трохи причепурив. Подобається?
-Це тривожить. -Допоможи мені, мікробе.
Я знаю, як допомогти нам обом. Сильно чхни.
Що? Як це…
Тоні, ти геній.
О ні, Морі. Щось не так?
Просто маленький нежить. Нічого серйозного.
Ні, ти застудився.
Дозволь мені подбати про тебе.
А тепер розв'яжи мене і лягай у ліжко зі мною.
Ні. Ти маєш бути зв'язана, щоб спокійно відпочивати.
Але тепер твоя черга бути дитиною, малий.
О чорт. Гаразд. Як хочеш.
Поцілуй мене, кохана, поки я не захворів.
Так, звісно. Як хочеш, Деніел Дейв-Льюїс.
Що?
Я міцно зв'язаний.
Конні, я готовий до отруйного супу.
Пішов ти! Ти зовсім здурів, Морі.
А ще ти не вмієш робити макіяж.
Забери свої слова назад. Я чотири години його робив.
Я була у відключці чотири години?
Значно довше. Я вже думав, ти не прокинешся.
Клятий божевільний псих!
Конні, зачекай. Мені довелося тебе отруїти, щоб ти потребувала мене.
-Доведеться нам це робити самим. -Так. Зроби мені макіяж.
Ти захворіла, Петро? Якщо ти хвора, то йди додому.
Розслабся, це алергія.
Я не просто «алергія». Це образливо, мем.
Хай що ти є,
я знищу тебе, навіть якщо це останнє, що я зроблю.
КОРІНЬ ЖЕНЬШЕНЮ
О ні! Тільки не женьшень і вітамін С.
Це секретна комбінація.
Саме так, виродку! Мені вже краще.
Хворіють лише слабаки.
Нахабна заперечувачка всюди бігає й торкається речей?
Цей день стає все кращим і кращим.
ТРИВОГА — ЦЕ ВАШ ВИБІР
Як справи, Кітті?
У мене тут лайно, з яким ти не захочеш стикатися.
Боже мій! Дякую за попередження.
Петро, виглядаєш якось не дуже.
Тримайся від мене подалі. Я надто зайнята, щоб хворіти.
Відвали, Надіє. Ти нічого…
Ти ніхріна не робиш.
Моїй депресії кінець, крихітко!
Піду скуштую дружинин пиріг.
Гей, Ван. Хочу сказати що злюся на тебе, бо ти звільнила мене з команди Сари.
Я бачу, що ти хвора, але кричу на тебе
й кричатиму далі,
бо я вибрала тон ще до того, як прийшла сюди.
Еммі, мені хріново. Я їду додому.
Але я хвилююся за Сару.
Без мене вона закриється від усіх так само, як це зробила ти.
Ну, я закриваюся від тебе, бо ти мене дратуєш.
Що з тобою не так? Навіщо ти це робиш?
Як ти досягаєш цієї квадратної форми? Я теж хочу такі вуса.
Ван — клята сучка, і я на неї сердита. Привіт.
-Хочеш ненавидіти її? -Так.
Дівчино, ти прийшла за адресою. Розповідай.
-По-перше, вона мене звільнила. -Невиправна сучка.
-Так? -Ненавидь її.
Потім я хотіла з нею поговорити, а вона на мене визвірилася без причини.
-Вона вважає себе крутою. -Крутою? Її звати Ван.
Інший варіант був «Мінівен»?
Вона вже кілька тижнів морочить мені голову,
-а вагіну навіть не чіпає. -Фу.
Ба більше, алкоголічка й тусовщиця —
це не риси характеру. Я мала здогадатися.
А ще алкоголь шкодить здоров'ю.
У неї вся шкіра потріскана. Обличчя як тротуар у передмісті.
До того ж, маю сказати…
Скажи все, що думаєш, Еммі.
Її лоб? Занадто. Великий.
До біса її.
Як приємно ненавидіти.
Я знаю. Озирнися.
Ми процвітаємо.
Ніхто з вас навіть не хворий.
ВІДДІЛ НЕНАВИСТІ
Так, ніхто з нас не хворий.
Як це взагалі можливо? Нагорі всі хворі.
ВИ ПОМЕРЛИ ВІД ДИЗЕНТЕРІЇ
Чорт.
Ентоні, у нас ще один хворий.
Боже, ні. Будь ласка!
Що він робить?
А, це просто Ентоні Піньята. Наш офісний вибивайло.
«Вибивайло»? Що це означає?
Чому він його так стискає? У нього очі випирають.
Краще закрий рота.
-Я попереджала. -Рошель, що за хрінь?
Ти питала, чому ніхто не хворий.
Ентоні Піньята вбиває всіх заражених.
Зараза не розповсюджується.
Боже. Від мізків у роті можна застудитися?
-Так, у мізках я теж є. -О чорт.
Еммі, тікай!
Ні! Еммі!
Ні, Ентоні Піньята, будь ласка. Не вбивай мене. Будь ласка!
А що буде тепер?
Господи.
Ентоні Піньята, ти справді відданий своїй роботі.
Господи.
Я щоразу виходжу з відділу ненависті вкрита нутрощами.
Засунь локшину в мою дірку, Спагетімене.
-Белісіма! -Чорт! Вибач, Моно.
В яблучко!
Скоро буде крем!
Так, тату Пасто. Мама голодна.
З сиром і перцем!
Чорт. Я хвора?
-Схоже на те. -Це погано.
Моно, якщо ти хвора, йди додому.
Не кажи дурниць, Ґрейс. Я секс-маніячка.
Якщо я піду, то затрахаю 20 істот, перш ніж доберуся додому.
Нам потрібна камера.
-Справді? Чортова камера? -Що за камера?
Просто навчися контролювати себе, Моно.
До біса. Давай швидше! Я знову майже збуджена.
Ні, серйозно, що за камера?
Ґрейс, мушу визнати, мені трохи страшно.
-І правильно. Не боятися було б дурістю. -Вибач. Що?
Залишившись на 15–20 хвилин без сексу,
вона стає напруженою.
-Що значить «напруженою»? -Ось транквілізатор.
Якщо не влучиш у неї, стріляй у себе.
Ти зможеш.
Привіт, Хосе.
Привіт, Моно.
Я маю попросити тебе покласти руки за голову,
поки я ставитиму їжу сюди.
-Будь ласка, зроби це. -Звісно.
Випусти мене, Хосе.
Я постараюся
тобі віддячити.
З усією повагою, ні, дякую.
Добре, тоді випусти мене або я тебе вб'ю.
Ні. Я маю стежити за тобою, поки не пройде застуда.
Це моя робота.
До біса це. Випусти мене звідси, будь ласка.
-Сподіваюся, ти радий, Хосе. -Ні. Я зовсім не радий.
Що це? Чому ти так розставляєш ділдо?
-Це шахи. -Навчи мене.
Тобі не сподобається. Тут нема обміну рідинами.
Будь ласка, Хосе, тут ділдо. Заради бога.
Мені треба відволіктися від сексу, якого в мене немає.
-Не знаю. -Я буду чемна, обіцяю.
Гаразд. Я навчу тебе.
Гаразд, почнімо негайно. Це слон.
Він ходить лише по діагоналі.
Здається, вгору-вниз теж.
Знаєш що? Просто забудь.
Ні, вибач. Будь ласка, навчи мене.
Добре. Продовжимо.
У шахах ми думаємо не про наступний хід.
А про наступні шість ходів.
Це називається пішак, а це — тура.
-Молодець, Моно. -О, як мене це затрахало!
ФАНАТ ПЕНІСІВ
ШАХИ
Оце так. Шах і мат.
О, так.
Ого, Моно,
ти не затягнула мене туди й не затрахала до смерті.
Ні. Мабуть, я просто хочу пограти з тобою в шахи.
Якщо продовжиш у цьому дусі, ти, люба, станеш однією з найкращих.
Звільнивши думки від сексу, я можу ясно мислити.
Я бачу дошку в усіх вимірах.
О, Хосе, це неймовірно.
На добраніч, Моно.
Добраніч, Хосе.
Гаразд, це дуже зворушливо.
-Привіт, дорогенький. -Бачу, ти вже не хвора.
Ні, Хосе. Мабуть, не хвора.
Але ти ще можеш грати в шахи, так? У тебе талант.
Те, що ти можеш займатися сексом, не означає, що ти не можеш грати в шахи?
Це означає саме це, дурню.
А щастя було можливе.
НАРАДА ЗАРАЗ
Термінова нарада?
Чорт. Здається, мої легені сповнені волохатих шмарклей.
Але ти не припиниш працювати?
Що? Авжеж, ні. Лікарняні — для дітлахів.
Гаразд. Вставай, Петро.
Так, он вона йде. Мотор!
-Як багато в нас роботи. -Ми зараз активно працюємо.
Щось тут не так.
П'ятигодинний енергетик!
Менший брат кокаїну!
Чекай. Ні! Це пастка!
Ви, сучі діти!
Відкуси ногу й повзи геть!
Спокійно, дівчинко. Ми були змушені. Ти заражаєш увесь офіс.
Волтере, коли я з тобою закінчу,
ти благатимеш, щоб я дозволила тобі скоїти самогубство.
Це була зайва ескалація, Петро.
«Ваш термопринтер PTH107B для друку етикеток
уже доставлено».
Боже мій!
Першокласний принтер для створення етикеток у мене на порозі.
І на день раніше.
Я б усе віддав, аби зараз бути вдома,
робити етикетки для своїх речей, розкладати їх по категоріях…
У вівторок я тобі вріжу, Ґрейс.
Ти знаєш правила. Усі хворі мають їхати додому.
Що ж, мене лихоманить від нетерплячки.
О чорт. Здається, я теж підчепив цю заразу.
Ідеш додому, Піте?
Так, я дуже хворий.
Інакше я б залишився, бо робочий час — для роботи.
Так. Ну, якщо буде потрібен партнер для обіймів, скажи.
Що ж, добре.
Я вільна. До біса Ґрейс.
Чорт забирай. Відпусти мене!
Боже. Прямо в рот.
Привіт, красунчику.
Я не повинен бути вдома, але ти мене спокусив.
Я повільно тебе відкрию.
Тебе так добре запакували.
Ти ще красивіший, ніж на фото.
Сподіваюся, ти добре відпочив на ґанку, бо я дам тобі багато роботи.
СІЛЬ — ЧАСНИК
Я знаю, що ти хочеш.
Ти теж хочеш?
БЛЕНДЕР
Холодильник.
Борошно.
Лампа.
МАЛИЙ ПРОГУЛЬНИК
Сосок номер один. Номер два.
ПРИНТЕР НЕМАЄ СТРІЧКИ
Ні! Має бути більше стрічки. Має бути.
Чому ти не замовив ще стрічки, сучий сину?
КОМОРА
КЛЕЙКА СТРІЧКА
Джекпот! «ОфісМакс» зачинено,
але я не дозволю дитинці голодувати.
Ну, тепер я бачив усе.
Це не те, що ти думаєш.
Справді, Піте?
Бо схоже, що ти збрехав про хворобу,
а тепер крадеш канцелярське приладдя.
Ти маєш рацію. Я почуваюся огидно.
І правильно. Ти симулянт і злодій.
Я поганий камінь і заслуговую на те, щоб захворіти.
-Віддай свої мікроби, Лайонеле. -Справді?
Гаразд, ось тобі.
Господи! Я мав на увазі: віддай свій кухоль.
Я думав… Ти сказав: «Дай свої мікроби». Я думав, ти фліртуєш.
Я зовсім не фліртував. А ти домагався мене на робочому місці.
-Будь ласка, нікому не кажи. -Дай кухоль.
Це неймовірно. Мною вже діляться.
Як справи, Ван? Бо в мене чудовий день.
-Я почуваюся гівняно. -Через те, що сказала Еммі?
Що? Ні. Я навіть не чула, що сказала Еммі.
Вона сказала, ти відгороджуєшся від усіх. Це правда?
Облиш мене.
Привіт, Ван.
-Якого біса? -Хто це?
Я один з її перших клієнтів. Ти дбала про мене, так?
Сама у пастці зі своїми демонами? Це мій улюблений вид хвороби.
Ви обидва, геть звідси!
-Привіт, Ван. -Господи!
Нам було так весело разом, поки я не померла від неякісного самогону.
Чому ви тут?
Я думала, ти дбаєш про мене. На мене тобі теж було начхати?
Ти просто клієнтка. У мене мільйон клієнтів.
Я теж була просто клієнткою?
-Я думала, між нами щось особливе. -Годі.
-Припиніть. -Знаєш, що привиди проходять крізь стіни?
Чому я тобі байдужий?
-Чому я тобі байдужа? -Чому ми всі тобі байдужі?
Звісно, ви мені не байдужі. А шкода.
-Чому? -Чому?
-Що ми зробили?
Ви всі померли, ясно? Ви померли.
І я не хочу про це думати. Ви наче чортові золоті рибки.
Одного дня тут, а наступного вас уже змито в унітаз, і це жахливо.
Це не жахливо. Швидкоплинність людського життя робить його прекрасним.
Не знаю, мала. Я померла молодою.
Суть у тому, Ван,
що не треба жаліти золоту рибку.
-З нами все гаразд. -Повторюю: я сердита.
Але це не твоя провина, Ван. Не треба сумувати.
Я не сумую. Я злюся.
Я змушена втратити кожного з вас.
Ви просто йдете і щоразу лишаєте мене саму.
О боже, Ван.
Ти змушена жити вічно і дивитися, як усі ми помираємо.
-Це відстій. -Думаю, нам треба обійнятися.
-Ні! Я не люблю обіймів. -Ідіть сюди.
Вибачте, мені теж долучитися?
Відчепіться від мене.
Я з вами. Буде дивно, якщо ні.
Ні. Припиніть!
Мені потрібен простір!
Ого, Еммі мала рацію. Ти справді закриваєшся від усіх.
Ти відмовляєшся від обіймів навіть уві сні.
Будь ласка, Тоні, облиш мене.
Добре. Вибач.
Моє життя вдома — відстій!
Я сумую за комп'ютером.
До біса Ґрейс. Вона не вказуватиме тобі, що робити.
Якщо хочеш в офіс, дівчинко, йди в офіс, добре?
Що тут відбувається?
Зараз лише 22:45. Купа ледачих засранців!
Точно. Оближемо їхні телефони.
Що це, бляха, таке?
Це ти. Ти теж божеволієш удома?
Боже, ні. Я б дуже хотіла взяти вихідний.
Але на Землі повний безлад.
Ти про війни
і жахливе розповсюдження авторитарного популізму?
До того ж вони руйнують планету.
Їм кінець.
Я маю змусити їх думати, що це не так.
Це важка робота.
Це точно.
Знаєш, Надіє, не хочеться це казати, але…
мабуть, ти працюєш більше, ніж я думала.
Петро, дівчино, ти почала мені симпатизувати.
Ні. Це все застуда.
Ого. Який чудовий день.
Я розмножився, знайшов друзів і потрапив у сюжет.
Час вечеряти.
Чорт забирай. Прямо на клавіатурі.
МІКРОБИ
Татко вдома!
Ось і ти. Як минув твій день, коханий?
Чесно? Чудово. Ти мала рацію.
Я змусив багатьох істот захворіти й дечого їх навчив.
Це мій Тоні. Я так тобою пишаюся.
До речі, вечеря майже готова.
А Дінин пиріг готувався весь вечір.
Я весь день про це думав.
-Нам пощастило, правда? -Ще й як.
Діно, я піду вмиюся, потім я весь твій.
Ні.
Ні!
АНТИСЕПТИК
Я кохаю тебе!
Ні!
Пішов ти, Тоні. Сподіваюся, я вбила всю твою кляту родину.
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк