Приходьте, всі дупи…
РОБІТЬ ПОЖЕРТВИ
Щасливого Анального дня.
-Щасливого Анального дня, Мацоло. -Ґраціє.
-І хай Господь благословить твою дупу. -І дупи всіх твоїх рідних.
Це свято огидне.
Анальний день для гормональних монстрів — це свято любові, нагода ділитися,
коли ми з любов'ю ділимося дупою.
Ви під статевими губами.
Обережно.
Ненавиджу святкування. Як ти затягнула мене сюди?
Я думала, ти захочеш побачити старих друзів, випити шмеґноґу,
трохи погуляти без Гітлерів.
Еммі, щасливого Анального дня.
І Рошель.
-Ти красуня. -Байдуже. Я прийшла випити шмеґноґу.
Піті-Піт, це тобі.
Ой, не варто було.
Стрічка для етикеток.
Сумісна з принтером PTH107B!
-Подобається? -Ідеально.
«Сумісна з ПТ-бла-бла». Не віриться, що я трахалася з таким ботаном.
Я зовсім не ображений.
Боже, Рошель. Це вечірка.
Можеш не поводитися як черв'як ненависті?
Ні. Я не можу і не хочу.
-Боже мій. -Що?
Рошель, ні в якому разі не обертайся, якщо не хочеш побачити…
-Данте? -Боже, вона обернулася.
-Данте? -Саме так, народ.
-Ваш улюблений негідник повернувся. -Сучий син.
О чорт. Драма!
Хай Данте береже свої два члени,
бо Рошель відірве йому ще один.
Хочу познайомити всіх
із розкішним сувеніром, який я привіз з Південної Америки.
Ось вона, лама мого життя, моя наречена Дафна.
Я Дафна, привіт.
Хто впустив засранця на анальну вечірку?
Рошель, я бачу, що ти сердишся,
і маєш на це право після того, що він зробив.
Саме так! Я… Стривай. Він?
Старий Данте.
Я б хотів вибачитися за те, що він зробив,
але я більше не знаю того виродка.
Так, Данте змінився під час подорожі. Я Дафна, привіт.
Хай там як, тепер я хороший,
і я готовий дружити з тобою.
Дружити?
О ні! Дуподерево!
Згний у лайні, Данте. А ти…
-Дафна. -Так, Дафна.
-Привіт. -Привіт.
-Ти жалюгідна віслючиха для трахання! -Рошель!
Не дочекаюся, коли ти, лошице, побачиш, що цей шлюб — повна катастрофа!
-Що? -Господи!
-Що, бляха, вона тобі зробила? -Це лише невинна лама.
До біса, Волтере.
Невинних тут немає. Усі ви гівнюки.
Вона гівнючка. Ти гівнюк. А Піт — ботан.
-Гаразд. -Дарма я тебе запросила.
Точно, гівнючко.
Рошель, годі вже! Подруго, ти псуєш вечірку.
О, супер. Усі мої улюбленці тут.
Більше ніхто тобі цього не скаже,
але твій прикол «я ненавиджу цей світ» уже всім набрид.
Хіба я не казала, що мені начхати на твою думку?
Ти мені не потрібна.
Ви мені не потрібні. А тепер прибери свої вульгарні цицьки з дороги.
Ти під статевими губами!
Значить, наші дупи мають поцілуватися.
О, дорогенький.
Що?
Ніколи.
ЛЮДСЬКІ РЕСУРСИ
Потім Данте каже, цитую того вилупка:
«Я готовий дружити з тобою».
-Ні! -Знаю.
А після того хто його підтримав? Надія.
Вона така: «Ненависть некрута. Хай усі люблять усіх».
Надія божевільна.
«Усе весело і добре. Потанцюйте під мої великі груди».
Ідіотка. Цей світ не веселий і не добрий.
Він потворний, тож поводься відповідно, сучко.
Так, розумнице.
Врешті-решт, саме на цьому ґрунтується ненависть.
Я дуже рада, що ви розумієте, яка Надія токсична.
Треба стерти її з лиця планети.
Вибачте. Знаю, для мене це найперший план.
-Я не проти. -Так, я теж.
Людям було б краще без Надії.
-Їм потрібні лише ми. -Так!
Нас тримають у підвалі, але ми маємо всім керувати.
Цікаво.
Час Еліс. Треба йти.
Ненавидь усіх, Гіллхерст.
Як завжди, Генерале Злість.
Гіллхерст має рацію. Ми повинні всім керувати.
Так. Мені набридло жити без абсолютної влади.
Але що ми можемо зробити, Генерале Злість?
Я вам скажу, що ми можемо зробити.
Ми зірвемо вечірку на Анальний день.
-Ходімо! -Так!
Кохана, тобі сподобається. Він солодкий. Ти…
Вибач, перепрошую.
-Привіт. -Привіт.
Що в тебе нового, Піте?
Дай подумати.
Недавно я зустрів твій відрізаний член.
Тиха, Дафна почує. Боже!
Вона не знає, що в мене було три. Для неї два — це багато.
Що ж, завершити цю розмову буде приємно, тож бувай.
Ні, чекай. Кажеш, ти бачив мій улюблений член?
Це не дуже цікаво. Він тепер живий мрець.
Я боровся з цим зомбі-членом, а потім став йому рівнею.
Але я тобі набрид. Поспілкуймося з іншими.
О боже, мій улюблений член живий.
Це…
Це диво Анального дня.
Коханий, розслабся трохи.
Монтель!
Допоможеш мамі запхати мені в дупу різні речі,
щоб я їх висрав опівночі?
Вибачте, я терпіти не можу Анальний день.
Так, я цілком згоден.
Невже? Ти «цілком»? Смердючий британцю.
Саме так, мої останні сексуальні завоювання.
-Відчепися. -Я заперечую цей трійничок.
Хоча трахатися з тобою — кльово.
-Що? -Кажеш, кльово?
Що? Ні, нічого. Дуподерево знову горить? Піду перевірю.
Візьмеш собі печиво? Пошириш це?
Ширити? Шерон! Боже. Чорт забирай!
Я не купив Шерон подарунок на Анальний день. Що мені це принесе?
Несе… Ненсі!
-О чорт! Я не купив подарунок Ненсі. -Ми ідіоти, Джо.
Ми не зможемо піти в магазин так пізно на Анальний вечір.
Там такий натовп.
Отож. Ненсі — добра дружина, але я не готовий заради неї на це.
Потрібен подарунок. Хоч якийсь. Де всі речі? Комора з канцтоварами.
Чудова ідея. Я візьму їй степлер. Може, коробку з затискачами.
Кращий подарунок треба заробити.
Привіт. Куди це ти зібралася?
-Поговорити з класом Села. -Ти їдеш до Села?
-Еліс, ми сказали… -До біса всіх, я знаю.
Але вчитель Села каже, що його цькують.
Яка різниця? До біса всіх — значить, до біса всіх.
Але це ж Сел, гарненький вилупок.
Авжеж, він гарненький.
Але ти все життя допомагаєш людям. Нічого не змінилося.
Світ жахливий, усім на всіх начхати.
Так, мабуть. Думаю, я з цим згодна.
Я знаю. Тож до біса всіх, включаючи Села. Так?
-Так. -Еліс, мені треба це почути від тебе.
-Але йому чотири роки. -Еліс.
Ну добре.
-До біса Села. -От молодець.
Ми троє красенів…
Усміхайтеся. І не забувайте дихати яйцями.
Вітаю, Генерале Злість.
Чао, Пеґ. Ми з другом їдемо на святкування Дня какавелек.
ПОКІЙНИЙ ЕНТОНІ ПІНЬЯТА
Тут написано, що ви…
Мертвий? О ні.
Виявляється, Ентоні Піньяті не потрібна голова, щоб жити
чи чавити.
Тож вище голову. Зрозуміло?
Я тебе оглушила?
Мені весело.
А тобі весело, Ентоні?
Починаймо.
На коліна. Тепер тут усім керує ненависть.
-Руки вгору. -Не робіть дурниць.
У нас тут «Міцний горішок». Ну, ви знаєте. Кричіть!
У фоє. Вперед!
Ні, тільки не мішок!
Телефон у мене в кишені, негіднику. Зброї немає.
Це лише стрічка. Вона мені потрібна для принтера.
Як ви смієте у цей священний день?
Це образа для всіх юдеоректалів.
Тихо! Я вб'ю вас усіх, якщо почую ще одну скаргу чи ниття.
-Що ви, ненависники, від нас хочете? -Ненависті!
Нью-Джерсі скоро стане Нацією ненависників.
Авжеж. Вони хочуть тримати нас подалі від людей.
Саме так. Ні любові, ні логіки.
Лише чиста ненависть на Землі.
Поганці, Джо. Вони не знають, що ми тут.
Мабуть, забули оглянути комору.
Ти знаєш, що це означає, так, Джо?
Ми — Брюс Вілліс. Брюси Вілліси.
Так. Сценаристи дозволили нам не потрапити в заручники…
Щоб ми всіх урятували.
Герої бойовика!
Гаразд. То що, заліземо у вентиляцію?
Так, заліземо й поповземо там.
А тепер підніми мою дупу
і не бійся встромити туди палець.
Зараз свято. Гаразд.
Ти знайшов коричневе.
-Рошель! З поверненням. -Чорт забирай.
-Це Пеґ? -Так, це нижня частина Пеґ.
Ми це зробили, фройляйн.
Що саме?
Боже. Якого біса?
Уявляєш, Гіллхерст? Тепер ми тут головні.
Слава богу. Рошель, допоможи нам!
Навіщо вона тобі? Це була її спокуслива, огидна ідея.
-Що? Ні! -Рошель.
Зазвичай я люблю офісні драми,
але, подруго, це тероризм.
-Ти справді це зробила. -Ми зробили.
Люди нарешті мають ненависть, на яку заслуговують.
Якого біса…
Краса, правда ж? Вони б'ються через дурниці.
Дивіться, скільки ідіотських динь,
а вони кидаються один на одного з ножем.
О чорт. Сел.
-До біса Села. Саме цього ти й хотіла. -Мабуть, так.
Людські ресурси трьох штатів — лише перший крок.
Дай угадаю, другий крок — весь світ?
Так. Ти знаєш мене. Я не люблю робити багато кроків.
Ледь не забула. Я маю для тебе подарунок на Дупоріздво.
Ходімо, солоденька.
-Заберіть від мене руки! -Надія?
Щойно ми позбудемося Надії, ненависть ніхто не зупинить.
Думаю, тобі варто застосувати зброю.
-Мені? -Авжеж. Ти ненавидиш її найбільше.
-Це правда. -Скажи її дупі: «Аріведерчі».
Так, вона на це заслуговує.
Ти не хочеш цього робити.
Замовкни, Надіє. Авжеж, вона хоче.
Гіллхерст, зараз.
Рошель, ні!
Що вона робитиме?
Рошель, ти не така.
Замовкни.
-Що ти робиш? Ти клята змія! -Тікай!
-Хапайте їх! -Не так швидко!
Чорт. Моє плече!
Я щойно стрибнула вниз в уповільненій зйомці.
Боже. Я що, Брюс Вілліс?
Знайдіть змію. Знайдіть їх обох.
Оце так, вона врятувала Надію.
Я знала, що стара Рошель ще жива в її душі.
Гей, Піте, це ж…
-Мій друг! -Мій член!
-Вибач, це твій… -Не зараз, Даф.
Привіт, друже. Хочеш розв'язати татка?
Куди ти йдеш, крихітко?
Ні, йди сюди. Іди до татка.
Іди до того, кого любиш найбільше.
Так, до того, кого любиш найбільше.
-Що? -Мене? Справді?
О, яка краса.
О, яка маячня.
Вибачте, охоронці? Це маячня.
-Камінь намагається втекти. -Якого біса?
-Заткни свою зрадливу пельку, Ліндо Тріпп! -Гей ти!
-Не кривдь його! -Ані руш!
Бачу, в нас викривач?
То що? Ви на моєму боці, пане інформатор?
На твоєму боці. Так.
Гадаю, нас чекають великі справи, генерале.
Просто звільни мене, дай пістолет, і я твій, дорогенька.
Ого, здається, ти ненависний шматок лайна.
Але ти не в моєму стилі.
Ентоні, він мені не подобається.
Дивіться, пухнастик обіймає Данте.
Чи робить йому мануальну терапію?
Надто сильно. Це поганий мануальний терапевт.
О боже!
Вони вбили клятого Г'ю Джекмана!
Якщо він помер, то й будь-хто з нас може.
Слухайте, я знаю, що ви не любите Лайонела,
і у вас дивний сексуальний багаж…
-Ніякого багажу. -Стільки багажу.
Хай там як, нам треба працювати разом, щоб вибратися.
-Згоден. -Це і є дух Анального дня!
Чекайте, у мене зараз стільки всього в дупі.
Там має бути щось, що нам допоможе.
Добре. Конні, ти вже там.
Це не Конні.
Просто жах, як мені це подобається.
Чорт. Я така дурна. Чому я в них стріляла?
-Бо ти добрий жук. -Я погана, і я не жук.
-Гей, вони на цьому поверсі. -Відчини двері.
-Чорт. -Люк! Це єдиний вихід.
Чорт, я справді Брюс Вілліс.
Коліна болять від повзання по вентканалу.
Сподіваюся, в нас буде сцена бійки.
Чорт забирай. Ми вбили посіпаку!
Ми справжні Брюси.
У нього є рація і автомат.
Так. Ти знаєш, що робити, малий.
«Тепер у мене є автомат. Хо-хо-хо».
Хто, бляха, це прислав?
І чому автомат у нього на колінах?
-Чекай, де автомат? -Я думав, він у тебе.
-Я писав на футболці. -Чорт.
Ну, я помилився.
Ми все одно Брюс, а Брюса ніщо не спинить.
Саме так!
І якщо я правильно пам'ятаю фільм, його не ранить скло.
-Чорт! Мене ранить! -Потрібна допомога?
-Гаразд. -Я дуже ранимий.
Біля великого пакету M&M's має бути секатор.
-Я не можу його дістати. Я намагаюся. -Трохи ліворуч…
-Ти знайшла хокейну ключку? -Так.
А тепер дивися, як я причарую охоронця.
Охоронцю.
Мені треба пі-пі.
Гаразд, але без місячних, інакше мене знудить.
-Помри, гівнюк! -Віддай!
-Ні! -Чорт.
Конні — не Брюс Вілліс.
-Вони нас схоплять. -Ми їх схопимо.
-Ми в дупі. -Вони в дупі.
Зовсім ні.
Ми виберемося звідси й переможемо ненависників.
Ти припиниш цю обнадійливу маячню?
Лізь.
-Чорт! Вони йдуть. -Дивися! Можна перестрибнути.
Що? Ні, не можна.
Тебе підстрелили, а в мене нуль ніг.
Кажу тобі, ми зможемо, Рошель.
Чому ти така впевнена?
Не знаю, але якщо ми не спробуємо, то все одно помремо.
Прошу. Міни для вас.
Чорт. Гаразд.
-Ми впораємося. -Можливо.
Ну ж бо!
Надіє! Тримайся!
-Я не можу. -Ти мусиш.
Я зісковзую.
-Надіє! -Рошель!
Ні!
-Не рухайся, друже. -Ні, буде боляче.
Це маленький шматочок скла.
-Не хочу! Ти мені не подобаєшся! -Обіцяю, це…
Гей! Не кусайся!
-Є. -Ти мав рацію. Не боліло.
Надії немає. Вона справді зникла.
Ентоні Піньята.
Ну-ну-ну. Намагаєтеся втекти?
Це мене бісить,
але й радує,
бо тепер ми займемося покаранням.
Ти, крок уперед.
-Боже! -Ні!
Вони ще дитина.
-Слава богу. -Чекай, що?
Нема чого боятися.
Тобі лише треба вбити одного зі своїх друзів.
Інакше ви всі помрете.
-Що? Ні, будь ласка. -Розважайся.
Я візьму попкорн і подивлюся.
Боже, та це просто капець.
Так, але я…
-Я почуваюся в безпеці. -Ні, звісно. Я не стрілятиму.
Чудово. Батьки в безпеці.
-Ну… -Що значить «ну»?
Я не можу вбити свого кумира, тату.
-Що? -Добре.
Дитинко, будь ласка. Не стріляй у тата, який народив тебе з дупи.
Я не знаю, що робити!
Монті, послухай батька і вбий свого наставника негайно.
Гаразд, але Лайонел заслуговує на слово.
Лайонеле, хочеш щось сказати
про те, навіщо тобі, типу, існувати?
Я? Навіщо мені існувати?
Ну, якщо я загину, моя матінка дуже засмутиться.
О ні, аж ніяк.
Так, я знаю. Тоді мені треба померти?
Аллора, що ще у нас в ефірі?
Пішов ти, безголовий маніяк.
-Боже мій. Це… -Рошель?
Я здаюся. Надії немає. Сенсу теж.
Убий мене, Ентоні Піньята.
Боже, ні!
Її вбивають!
Вони такі засмучені. Яка краса!
Будь ласка, зупини Ентоні Піньяту!
Чому, бо ти її любиш? Це безглуздо.
-Вона ненавидить вас. -Не ненавидить.
Останнім часом вона була жорстока до нас, особливо до Піта.
Але лише тому, що вони трахалися й між ними все складно.
Трах — це секс.
-Невже? -Їй не треба знати передісторію.
Я знаю, що Рошель любить нас. Їй просто боляче.
Так, скоро їй буде боляче.
Ну ж бо, Ентоні.
Прикінчи мене.
Не смій здаватися, бляха!
Надія!
-Так! -Що відбувається?
-Думаю, з Рошель усе гаразд. -Ні!
Але ти впала.
Так, але мені трохи допомогли.
Рошель!
Стань твердим, малий!
Стань твердішим, ніж будь-коли!
Любий, мені так приємно.
Чорт. Дивіться!
Який дивний Анальний день.
-Рошель. -Я думала, ти померла.
-Що? -Я вже хотіла здатися,
-щоб він мене вбив. -Люба, все гаразд.
Ні, негаразд. Зовсім негаразд.
Я змусила добру Еліс обрати ненависть. Я підвела Села.
Люди ріжуть один одного через дині.
І тепер усі мої друзі помруть.
І це все моя провина.
Але це ще не кінець, Рошель. Ти ще можеш усе виправити.
Годі! Ти завжди так кажеш. Як я можу тобі довіряти?
Яка альтернатива, крихітко?
Відчай? Ненависть? І як тобі це?
Жахливо.
Я ненавиджу ненависть.
Не треба. Я знаю тебе і знаю, що ти можеш усе виправити.
-Ти справді в це віриш, так? -Завжди вірила й завжди віритиму.
-Я люблю тебе, Ро-Ро. -Я теж тебе люблю.
Я дуже старалася не любити, але не можу. Так.
Ось вона! Я бачу руки.
-І крила теж. -Я повернулася, люба!
Вибачте, що перериваю цю зворушливу мить, леді,
але оскільки ви досі живі, я хочу, щоб ви самі здалися,
інакше це стерво постраждає.
-Стерво? -Привіт, Рошель.
Здається, стерво — це я.
Ти любиш свою секс-подружку?
Доведи це! На даху. Десять хвилин.
О боже.
Ми ще не здаємося, люба. У тебе є Надія.
І плівка.
Сумісна з принтером ПТ-1-бла-бла.
Ну ж бо, малеча. Час убити ганьбоманта.
Гаразд. Готовий, Лайонеле?
Було великою ганьбою знати тебе, дитя Монтель.
-Бувай, Лайонеле. -Па-па.
Щасливої дороги?
-Чому? -Збоченець.
Господи, що ти робиш?
Не знаю. А що? Я раніше не був мучеником.
Стань отам.
Гаразд.
Чекай.
Я дуже хочу з цим покінчити.
Я знаю. Але мені треба дещо сказати, поки він не помер.
-Лайонеле, у нас був трійничок. -Морі!
-Це був найкращий секс у моєму житті. -Мені теж сподобалося.
Народ!
Мене збудив навіть прикол з пістолетом.
Ось і все. А тепер помирай чи що.
Гаразд, я готовий до вбивства.
Не так швидко!
Брюс!
-Кинь зброю. -Як скажеш. Я тут тимчасово.
Стій на місці!
Схоже, ви в меншості, тож вам варто втекти.
Брюс!
Я живий!
А ти хочеш мене поцілувати.
Ти мав це знати, лише якщо помреш.
-Ми здолали всіх поганців. -Саме так.
Ми врятували світ. Серія закінчується зараз.
Хочеш посмоктати пістолет, поки ми чекатимемо?
Ні.
Який псих зробив би це зі зброєю?
Генерале Злість, позаду вас!
Я скучила за цими крильцями. Вони дуже зручні.
Ти могла бути видатним черв'яком, Гіллхерст,
а зараз ти будеш мертвим черв'яком.
Сюди, ненависна негіднице!
Чорт. Оце так.
Кинь зброю.
Рошель, не треба.
Я тут, Злість. Відпусти Піта.
Де твоя грудаста подруга?
Ось тут. Тільки не кривдь його.
«Не кривдь його».
Плаксійка. Убийте їх!
Ні!
-О чорт. -Ми запізнилися!
Чекай. Де твоя цицька?
Ти про цю?
Цицькобомба!
Піте!
-О боже, він важкий. -Я не втримаюся.
Штани! Зніми штани.
Ні! Тільки не штани.
Перш ніж я це зроблю, поясню.
-Я люблю тебе, Піте, але платонічно. -Так, чудово. Але зніми з мене штани!
-Так! -Ми це зробили!
Бувай, Злість.
Я вас люблю. Вибачте мені.
-Ми теж тебе любимо. -Ми раді, що ти повернулася.
Тобі більше личить бути жуком.
-Я теж радий, що ти повернулася. -Дякую, Піті-Піт.
Платонічно? Подруго, ти помиляєшся.
Привіт, Еліс, що ти робиш?
Нічого. Нічого не варто робити.
Так, я знаю, що казала це, але я помилялася.
Рошель, ти знову…
Великий гарний жук.
Вибач, що сповнила тебе ненависті. Ти не така.
Ти крута дівка, яка допомагає людям.
Ні, ти мала рацію. Світ — лайно.
Усе безнадійно.
Так, щодо цього.
Я знаю, як страшно, коли Надія зникає.
Це кошмар.
Але ненависть тебе не захистить.
Ти злишся і злишся, поки нарешті не захочеш…
-Здатися. -Так, але не смій, чорт забирай.
Бо в Еліс Вонґ забагато роботи
і забагато любові.
Твоя правда.
-Я крута дівка. -Так, чорт забирай!
Я подбаю про себе та свою громаду.
От молодець.
Цьому гівняному світу пощастило з тобою, Еліс,
і я пишаюся тим, що я твій любожук.
У кожному жахливому стані Є щось добре
ПАМ'ЯТІ
Навіть горе допоможе У критичну мить
І хоча я добре всі їх знаю Я мушу зізнатися
Якби я вибирала щось одне Я б вибрала кохання
Ну, це нелогічно Якщо аналізувати на папері
А ще це дика й небезпечна Катастрофа і стрес
Воно надіває на тебе рожеві окуляри Коли ти маєш працювати
Але без кохання Життя — це безглуздя
Я обираю кохання
Воно додає пристрасті сексу
Дайте мені кохання, солодке кохання
І воно зарядить твій прутень
Мені знайомі радість і сміх Мені знайомі лють і біль
Але я вирішила Любі, я вибираю кохання
Дайте мені кохання
Воно смачніше Ніж бурито о другій ночі, коли ти п'яна
Значно краще
Воно сильніше, ніж сексуальний ляпас
Таке солодке й сильне
Це не настільки весело, як сором Але все одно круто
І я б продав душу Лише за смак
Я обираю кохання, солодке кохання
Так, це магія Це сила
Більше ніякого гніву, ненависті З мене досить
З нас усіх досить
Жодних виправдань і дисклеймерів
Тут нема про що думати
Я вирішила Я вибираю кохання
Я зробила свій вибір
-Я вибираю кохання -Солодке кохання
-Вибери кохання -Солодке кохання
-Тобі потрібне кохання -Солодке кохання
Любі, оберіть кохання
Переклад субтитрів: Марія Цехмейструк