Mel?
Mel, går det bra?
Det går bra.
Nei...
- Er du skadd? - Jeg har det bra.
Gå, gå!
Hun var en flott kvinne. En god venn.
Jeg vet ikke hvordan vi skal takle krisen uten henne.
Tenk at vi nesten ga uavhengighet til skapningene som gjorde dette.
Vi har i oppgave å holde orden. Og vi har sovet på postene våre.
Nå har jeg fått opp øynene.
Det blir ikke flere eventyr om fred før vi har tømt kjelleren for demoner.
Så snilt av deg å hjelpe rådsmedlem Salo, mor.
Vi er i krig, så jeg tenkte det var klokt å søke råd hos en erfaren veteran.
La oss diskutere saken. Folket vårt er redde, de lider.
De må vite at lederne deres har kontroll på situasjonen.
En stor maktoppvisning.
Vi sender håndhevere til underbyen, væpnet med hextech.
Uskyldige havner i kryssilden.
Hvor mange flere rådsmedlemmer må sprenges i biter? Vi er under beleiring.
Hva gjør hun her?
Betjent Kiramman var vitne til angrepet.
Hun bekreftet at en gal enkeltperson sto bak handlingen.
- Jinx. - Silco er død.
Undergrunnen har ingen leder.
Følger vi din plan, kan de slå seg sammen mot oss.
Hva er din løsning? Irettesettelse? En streng skjennepreken?
Vi bruker splittelsen blant dem mot dem, sier at Jinx sto bak
og utlover en dusør de ikke kan ignorere.
Beklager, Mel. Jeg vil ikke overlate vår skjebne til sjansespill.
Jinx slipper alltid unna. Vi får ikke fred før hun er pågrepet.
Da er det avgjort. To mot én. Vi invaderer.
Om jeg får si noe, så er det viktig i slike kriser
at man viser allmennheten en forent front trass i personlige følelser.
Så klokt.
Jeg går med på å støtte invasjonen.
Men jeg godtar ikke hextech.
Vi har en etos. En slik kraft er en siste utvei.
Enig.
Da er det avgjort. To mot én.
Jeg kunne ha skutt.
Moren din etterlot seg denne til deg.
Kiramman-nøkkelen? Nei, jeg er ikke...
- Jeg fortjener den ikke. - Den er din arv nå, Caitlyn.
Hva gjør hun her fortsatt?
Hei.
Du hadde rett, Cait. Powder er borte.
Jeg kan ordne dette.
Om du får Jayce til å fikse jernhanskene, kan jeg gjøre det selv.
Ingen flere trenger å bli skadd.
Nei. Ikke flere oppdrag på egen hånd.
Ingen flere skjødesløse planer. Moren min hadde rett.
Jeg var arrogant og tok på meg mer enn jeg klarte, og hun betalte prisen.
De sender alle håndheverne etter Jinx.
Jeg skal bli med dem.
- Vær så snill, la meg hjelpe til. - Det kan du.
Som en av oss.
- Cait, jeg kan ikke bære dette. - Folket roper på blod.
Rådet stopper dem ikke. Du kan vise at ikke hele Zaun støtter Jinx.
Vi kan vise dem det. Sammen.
Jeg så dem drepe foreldrene mine. Vet du hvordan det føles?
Ja. Jeg gjør det.
Jeg tenkte du var på vår side.
Du tenkte ikke i det hele tatt.
Se deg for.
Unnskyld.
Det er ikke min første.
Er alt i orden?
Mistet du noen i angrepet?
- Hvordan har han det? - Likedan som før. Han puster.
Pulsen er jevn.
Bortsett fra det vet du like mye som meg.
Hva gjør det med ham?
Hexcore har utviklet seg.
Den bytter runemønster raskere enn jeg holder tritt.
Jeg vet bare at den holder ham i live.
Viktor ville ha elsket denne gåten om han ikke...
Det burde ha vært meg istedenfor ham.
Ikke si det. Han kommer tilbake til oss.
Jeg forstår det fortsatt ikke. Han var rett ved siden av meg.
Hvordan gjorde eksplosjonen det med ham, og jeg bare...
Jeg fikk ikke en skramme.
Slike ting gir ingen mening, Jayce.
- Hvordan gikk det med Rådet? - Moren min ble med i spillet.
Hun har allerede satt klørne i Salo.
Hun bruker sorgen hans for å benytte hextech.
Mel, jeg lovet Viktor det. Aldri igjen.
Det går bra. Jeg tok meg av det. De skal ikke få ødelegge drømmen din.
Caitlyn var der. Du burde treffe henne.
Hun skjuler det godt, men den stakkars jenta har det vondt.
Hei, småen.
- Hvordan fant du meg? - Faren din...
Mor og jeg pleide å komme hit når vi ville komme unna alt.
- Et av få steder hvor vi aldri kranglet. - Beklager at jeg ikke har vært til stede.
Hvordan går det med Viktor?
Jeg vet ikke om han er der inne.
Helt siden det skjedde...
...har tre ansikter surret rundt i tankene mine.
Jeg ser mor.
Da de fant henne.
Og hvert et fiber i meg synker som en stein ned i mørkt vann.
Men så er det Jinx.
Som ler.
Jeg vil rive latteren fra strupen hennes for alltid.
- Cait. - Jeg vet det.
Nå forstår jeg hvor lett det er å hate dem.
Én ond handling.
Så ser jeg Vi.
Jeg ba henne ta på seg uniformen. Hun takket nei.
Vi? Bære et skilt?
Hun tror jernhanskene dine vil løse alle problemene hennes.
Hva om hun har rett?
Hextech holder oss kanskje i live, Jayce, men det vil ikke redde oss.
Jeg? Bli med i peanøttpatruljen?
Jeg som trodde hun ikke eide humor.
- Jeg liker peanøtter. - Faren hennes har rett.
Det er ingen vits i å bli her oppe.
Det er bare det... at jeg skapte monsteret.
Vi?
Hvem er du? Og hvordan vet du navnet mitt?
Juniorbetjent Nolen. Maddie.
Og...
Det står skrevet i ansiktet ditt.
Hva gjelder det? Tilfeldig visitering? Bortvisning fra området?
- Eller vil du bare kaste bort tiden min? - Visitering? Nei.
Du er en legende blant håndheverne.
Caitlyn lagde oppstyr på stasjonen da de prøvde å nekte å verve deg.
Jeg må bare spørre. Er alt sant?
Gikk du etter Silco alene da Rådet ikke støttet deg?
Etter hele gjengen hans?
Sa Cait det?
Hun sa at hvis alle håndhevere hadde et hjerte som ditt,
kunne vi bekjempe selve Noxus.
Så truet hun med å trekke familiens midler.
Uansett er jeg glad for at du blir en av oss.
Etter at sheriffen svek oss, la oss bare si...
...at det er fint å vite det fortsatt er noen gode igjen.
Betjent Nolen.
Plikten kaller.
Det er en ære, Vi.
- Vær så god. - Denne veien.
- Stopp. - Fortsett videre.
En av mange privilegier ved å være rådsmedlem
er å kunne stå bak dette podiet
og se så mange
samlet, ikke av arv eller dekret, men det vi alle har til felles.
Vårt håp.
Vår nysgjerrighet.
Vårt ønske om å etterlate oss en verden som er bedre enn den forrige.
Alt det vi har til felles, er det som gjør oss til ett folk.
I dag deler vi et ufattelig tap.
Rådsmedlem Irius Bolbok, rådsmedlem Torman Hoskel
og rådsmedlem Cassandra Kiramman ble tatt fra oss.
Men de skal ikke bli glemt.
Vi har fått lagd denne statuen for å minnes alle deres bidrag.
Deres livslange tjeneste.
Ikke den feige handlingen som tok dem fra oss.
Du kan ikke gå...
Selv om vi har lidd et smertelig tap,
forsikrer jeg dere om at lov og orden består i Piltover.
- Nei! - Vi skal finne de ansvarlige.
Og de skal stå til ansvar for sine forbrytelser.
Er det ikke fryktelig?
Å miste en nær og kjær.
Dere er ikke trygge her oppe, overflatere!
Ingen av dere er trygge!
Se opp!
Kjør!
Få rådsmedlemmene vekk herfra.
- Jeg har en idé. - Hva gjør du?
For sønnen min.
Kom igjen.
Å faen.
- Området er sikret. - Vi får se.
Jeg trodde du ville bli drept.
Bli med meg.
- En minnestund. - Jeg har deg.
Hva slags dyr...?
De ville ha oppstyr. De prøver å skremme deg.
- De har bare gjort meg forbannet. - Du...
Du må finne en måte å stoppe invasjonen på.
- Hva? - Denne kampen var på deres mark.
- Der nede blir det på deres premisser. - Ingenting er på våre premisser.
- Du burde forandre det. - Jeg vet ikke hvordan. Ok?
Hun dør og etterlater seg et digert hull, og jeg skal liksom fylle det.
- Det er som hun aldri var der. - Du... Du må ikke det.
Hullet blir mindre, men...
Du vil aldri fylle det.
Det var galt av meg å gi deg skiltet.
Det er bare...
Uansett hva jeg gjør... Hvis jeg går etter søsteren din alene,
kommer en av oss tilbake i en kiste.
Alt bare rakner.
Nei, det gjør det ikke.
Vi lar ikke det skje.
Jeg vet du tviler på om fødselsretten din er riktig.
Det er visdom i det.
Men husk...
Du er en Kiramman.
Aldri i vår levetid
har Piltovers lederskap blitt tvunget inn hulene i hovedstaden vår.
Men her er vi.
Tviler noen fortsatt på at fienden vår er større enn én gal person?
Hvordan snek de så mange av disse tingene inn på seremonien?
Vi tok alle forholdsregler for å sikre den.
De må ha hatt hjelp. Av noen her oppe.
Vi kan ikke tvinne tommeltotter lenger. Forsvarer vi oss ikke med hextech,
betyr ikke prinsippene våre noe.
Jeg...
Vi er ikke klare for en invasjon. Underbyens angrep beviste det.
Dette er et lukket møte. Hvem slapp deg inn?
Jeg er en dekorert betjent, leder av Kiramman-familien.
Tiltal meg med respekt eller hold munn.
Jeg skal lede et team inn i Zaun med tre mål:
Finne Jinx.
Bli kvitt shimmer.
Og nøytralisere alle agenter som ennå er lojale overfor Silco.
Hva får deg til å tro at du er bedre enn våre styrker?
Vi har våre egne overraskelser.
FREMSKRITTETS MANN
Tekst: Nina Flesvik