UNA SÈRIE DE NETFLIX
Bé, doncs, tot se'n va a la merda.
Els quimbarons estan en guerra pel control de les Línies.
Aspirants a pinxos s'esbatussen per les sobres.
Igual que quan en Vander va marxar.
Excepte que aquesta vegada...
tu no ets aquí per unir-nos a tots, perquè...
perquè algú et va fer tots aquests forats.
La Vi deia que jo ho podia arreglar tot...
abans que ho trenqués tot.
La Vi deia moltes coses abans.
I tu també.
Sempre manant-me.
Ara tot és silenci.
Què se suposa que he de fer?
N'has tingut prou?
El sents?
¿Aquest...
brunzit darrere els ulls?
Perquè saps que en un instant
tot podria...
És la millor sensació del món.
JINX BUSCADA PER PILTOVER
Sí, soc jo.
Si mai has de maleir un germà,
algun familiar o la societat...
aquí em tens.
No és cosa meva,
però em va contractar per controlar els comptes,
i des que ens enfrontem a la resta de quimbarons,
les xifres són...
Merdoses?
Jo no ho diria així...
Saps per què els setciències com tu treballen per a borinots com jo?
No, no ho sé.
Només utilitzeu mig cervell.
Traçar moviments,
calcular probabilitats...
Com va arribar en Silco al cim?
A mossegades.
És només que sembla precipitat.
Sabem que deu pinxos de la Margot vigilen la partida.
Que s'hi oposin tant com vulguin, la Margot i en Chross, però al final,
jo seré l'últim que rigui.
Fins que no sigui a la cadira d'en Silco, només has de fer que les xifres quadrin.
La Grisor.
Aquí dalt?
Mira que bé, ho ha deixat tot ben net.
Ens ha facilitat la feina.
No, no, no podem.
És boira tòxica de les fàbriques tancada sota terra,
res més.
Cap...
Passa tu primer i informa de la situació.
Jo?
Sé que us moriu per arrencar-vos el cap els uns als altres,
així que aniré al gra.
Prou de guerres territorials.
Ells són els agressors, jo només defenia els meus interessos.
Fer-te el tímid no t'escau, rei.
Vas començar tu assaltant Rapturewalk.
Per què voldria jo el teu bulevard llardós?
Els enemics són els de dalt.
Si ens matem els uns als altres, els fem un favor.
El millor que podem fer és deixar de banda les batusses
i unir forces.
Aliar-me amb aquests? Prefereixo arriscar-me amb Piltover.
Encara que ens unim ens superen per quatre a un.
I això era abans de les últimes baixes.
Dalt potser això importa, però no saben lluitar a les fissures.
És mort?
Per què no parla?
Té raó.
Si no ens desfem dels de dalt, no durarem,
però tinc una altra solució.
Donem-los la Jinx.
Només la volen a ella.
BUSCADA PER PILTOVER
No entreguem la nostra gent.
"Entreguem"? Tu ja no fas pràcticament res, oi, garsa?
Un ocell sense ales és una rata amb pinta graciosa.
He posat el dit a la llaga? Mira, et proposo un tracte.
M'ajudes a embolicar la blaveta per als amics de dalt,
i jo et dono un braç nou, tecnologia punta i amb accessoris.
Pensa-t'ho.
Però et prometo
que és l'última oferta que et faré.
És increïble que siguis mort i encara netegi els teus desastres.
Però tia, que ets boja?
Mira que parlar amb un mort...
Has vingut per rematar-me?
No t'he fet ja prou favors?
A la mateixa hora cada dia.
El nen no ho podia fer ell tot sol.
No podia fer gairebé res sol.
Ara em tindria per totes les Línies cobrant els seus impostos.
Construint-li armes.
Tancant-li tractes.
Fent explotar els seus enemics...
Desapareix
i tot el món acaba cap per avall.
Tots els seus plans, tot el que hem construït
Què coi se suposa que hem de fer ara?
Veure com tot crema.
Què us havia dit?
Viktor.
Viktor!
Viktor...
Viktor!
Viktor...
Viktor.
Jayce?
Viktor?
Déu meu.
Què...?
Què soc?
Ets...
Ets viu.
Deus tenir fred.
Fred?
No, diria que no.
Noto una càrrega.
Un potencial.
Un impuls repetitiu.
És desagradable, però...
"fred" no seria la paraula.
El Hexcore,
Viktor, t'ha salvat.
No sé com, s'ha adaptat a les teves lesions,
canviant i evolucionant.
Era com si estigués connectat amb tu.
He treballat amb els apunts sobre la teva cama. Ho he anotat tot.
- Queden moltes incògnites, però... - Hauria d'haver mort.
- Vas prometre que destruiries el Hexcore. - No.
Que no ho veus? En Heimerdinger s'equivocava.
- I nosaltres també, no és tan dolent com... - Va matar la Sky, Jayce.
Com?
No.
Tenia els mateixos somnis...
que tu i jo vam tenir una vegada.
Dimitiré del Consell.
Ara ho entenc.
El meu lloc sempre ha estat aquí al laboratori amb tu.
Ho arreglarem, junts.
Ara m'he d'acomiadar d'aquest lloc.
De tu.
Acomiadar?
Ets el meu company.
Els nostres camins es van separar fa temps.
Només ens mantenia units l'afecte.
Et creus que és tan fàcil?
Donar l'esquena mentre la teva ciutat espera que la salvis?
Aferrar-se als principis mentre el teu millor amic mor davant teu?
Jo no volia que passés això.
On vas?
Adeu, Jayce.
N'hi ha tants...
És per culpa de les batusses. Aviat no tindrem prou espai.
I la seguretat també perilla.
No abandonarem ningú.
Ens desempalleguem d'en Silco després de tants anys
i un de nou pren el seu lloc.
Mireu això.
Això és bastant preocupant.
Aquest arbre és molt important.
Ens alimenta, ens proporciona aire fresc, ens identifica.
Quan sembla que per fi podrem descansar...
No està tot perdut, noiet.
Si hi ha alguna forma de conservar-lo, déu-n'hi-do si la trobarem.
Ja he vist una cosa de naturalesa semblant abans.
No se suposa que tot això és teu?
Vinga.
L'espinaler ha abandonat la jungla.
Les frases en codi no funcionen si te les inventes al vol.
Professor?
Qui si no?
- Què dimonis et passa? - Pensava que...
Per què s'infiltra al meu laboratori?
I qui és aquest?
És el meu nou estudiant, l'Ekko.
Ekko, el meu antic estudiant, en Jayce.
Perdona la intromissió.
Ens intentàvem esquitllar.
Au va, ni que tu no ho haguessis fet mai.
Estaves dormint aquí?
Prens te, Ekko?
Té raó.
És la mateixa corrupció
de les plantes que vam provar amb el Hexcore.
On dieu que ho heu trobat?
Sota terra, molt a baix.
La llar de l'Ekko és un lloc preciós.
Una meravella.
- Hauries de veure... - Ei.
És clar, quan he dit 'llar',
em referia per descomptat al seu centre cognitiu.
- No a una a ubicació física amagada a... - Heimer, què fas?
Alguna planta va sobreviure?
No intentàvem salvar les plantes.
Però aquest patró...
Com pot ser allà i aquí?
Ai, no.
On és en Viktor?
No passa res.
Viktor.
No hi ha ningú.
Em sap greu, cap.
Però si és la blaveta.
Et vas esmunyir de les seves mans.
Deus ser mig anguila.
Però això vol dir que augmentaré la recompensa.
Sempre es pot fer un tracte.
Et volen viva,
però no et pensis que no et trauré aquestes perles.
Un inconvenient per a qui ataqueu de lluny.
Jo? Soc dels qui els agrada apropar-se.
No pensava que et veuria somicar.
Em pregunto si en Silco ho va veure mai.
Dues vegades.
Quan em va conèixer,
i quan el vaig matar.
Tu?
Sempre soc jo.
Tant és si l'anella la trec jo o no,
tothom qui se m'apropa, acaba morint.
Saps què és el millor?
Que tu ets dels que els agrada apropar-se.
D'acord, espera, espera, podem fer un tracte.
No te'n recordes? Ja em vas fer la teva última oferta.
Digue'm,
qui és una rata amb pinta graciosa ara?
- Quina casualitat trobar-te aquí. - El cabró no sabia tenir la boca tancada.
Podries haver deixat que m'ho mengés.
No t'he fet ja prou favors?
No et vaig demanar això.
Era una cosa que podia arreglar.
Tornes a tenir aquesta mirada.
Què planeges?
Destruir el que em queda de família.
Déu meu.
Viktor.
Compte, no esgarrinxeu el material.
No es vendrà igual de bé.
No és res personal, amic,
però tenim necessitats que no podem ignorar.
Quant de dolor sense sentit.
Què fas?
Ja no cal que patiu més.
Però...
Subtítols: Roser-Agnès Navarro