Uite că se alege praful de tot!
Baronii chimici se războiesc pentru a controla The Lanes.
Golani de pe stradă se încaieră pentru firimituri.
Exact ca atunci când Vander a dispărut.
Doar că de data asta...
nu mai ești aici ca să rezolvi totul...
Fiindcă cineva te-a umplut de găuri.
Vi spunea că pot să repar orice.
Dar apoi am stricat tot.
Spunea multe.
Și ea, și tu.
Mereu îmi spuneați ce să fac.
Acum e atât de liniște.
Ce ar trebui să fac?
Ți-a ajuns?
Simți?
Acel...
vuiet din spatele ochilor?
Fiindcă știi că, în orice moment, totul se poate...
E cea mai tare senzație din lume.
JINX CĂUTATĂ
Da, eu sunt.
Dacă vrei vreodată să blestemi o soră,
o rudă sau societatea în general...
asta e cartea mea de vizită.
Departe de mine gândul să zic ceva,
dar m-ai angajat ca să fac calculele
și, de când ne-am opus celorlalți baroni chimici,
cifrele sunt...
De căcat?
Nu aș fi spus chiar așa.
Te-ai întrebat de ce deștepți ca tine ajung să lucreze pentru smardoi ca mine?
Nu, niciodată.
Îți folosești doar jumătate din creier.
Planifici mișcări, calculezi șanse...
Știi cum a ajuns Silco șeful străzilor?
Cu agresivitate.
Mi se pare că te cam grăbești.
Margot avea cel puțin zece oameni care păzeau marfa.
Margot și Chross pot să se umfle cât vor, dar, până la urmă,
eu o să fiu cel care râde.
Până ajung în scaunul lui Silco,
singura ta datorie e să faci calculele să iasă.
Cenușa... Tocmai aici?
Ca să vezi! Locul e liber.
S-ar putea să ne fi ușurat munca.
Stați, nu putem!
E fum de la fabrică blocat sub pământ.
- Nici mai mult, nici mai puțin. - Șefule!
Du-te tu și spune ce găsești!
Eu?
Știu că visați cum să vă tăiați capetele unii altora,
așa că trec direct la subiect.
Gata cu luptele pentru teritoriu!
Ei doi sunt agresorii, eu doar mi-am apărat interesele.
Nu-ți stă bine s-o faci pe nevinovatul, scumpule.
Tu ai început treaba asta când ai atacat Rapturewalk.
Ce aș vrea eu de pe bulevardul vostru de mizerii?
Cei de sus sunt adevărații inamici.
Dacă ne omorâm între noi, le facem jocul.
Cea mai bună șansă a noastră e să lăsăm la o parte certurile astea mărunte
și să ne unim forțele.
Să mă aliez cu ei doi? Prefer să-mi încerc șansele cu cei de sus.
Chiar și împreună, tot sunt de patru ori mai mulți decât noi.
Asta înainte de victimele recente.
Asta s-ar putea să conteze acolo,
dar ei habar n-au să lupte aici.
El e mort?
De ce e așa tăcut?
Are dreptate.
Dacă nu scăpăm de cei de la suprafață, n-o să rezistăm.
Dar eu am altă rezolvare.
Le-o dăm pe Jinx.
Asta vor de fapt.
JINX CĂUTATĂ
Noi nu-i predăm pe ai noștri!
„Noi”? Tu nu prea mai faci nimic, nu-i așa, coțofano?
O pasăre fără o aripă e doar un șobolan care arată ciudat.
Am atins o coardă sensibilă? Bine, uite cum facem!
Dacă mă ajuți să le-o împachetez pe Albăstrică prietenilor noștri de sus,
îți dau un braț nou-nouț, de ultimă generație, cu tot ce trebuie.
Gândește-te!
Dar e ultima ofertă pe care ți-o fac.
Nu pot să cred că fac curat după tine și după ce ai murit!
Cucoană, ești nebună?
Vorbești cu morții.
Ai venit să mă termini?
Nu ți-am făcut deja destule favoruri?
La aceeași oră în fiecare zi.
Nu putea s-o facă singur.
Nu putea să facă multe.
Cam pe acum m-ar fi trimis prin The Lanes cu colecțiile lui...
Să-i construiesc arme...
- Să fac înțelegeri pentru el... - Să-i distrug dușmanii...
Dispare și toată lumea se întoarce cu curu-n sus.
Toate planurile lui, tot ce am clădit...
Acum ce dracu' facem?
Ne uităm cum se face totul scrum.
Ce v-am zis eu?
Viktor.
Viktor!
Viktor...
Viktor!
Viktor...
Viktor!
Jayce?
Viktor?
Doamne!
Ce...
sunt?
Ești...
viu.
Ești viu!
Cred că ți-e frig.
Frig?
Nu cred.
Simt o încărcătură.
Un potențial.
Un impuls recurent.
E neplăcut,
dar nu se numește „frig”.
Hexcore-ul.
Viktor, te-a salvat.
Cumva, s-a adaptat la rănile tale.
S-a schimbat și a evoluat.
Parcă formase o conexiune cu tine.
Am făcut tot ce am putut cu notițele tale și am înregistrat tot.
- Încă sunt multe întrebări, dar... - Trebuia să mor.
Ai promis că distrugi Hexcore-ul.
Nu. Nu înțelegi?
Heimerdinger n-avea dreptate.
Noi n-am avut dreptate. Nu e așa rău cum...
A omorât-o pe Sky, Jayce.
Ce?
Nu.
Avea visuri mărețe.
Cum aveam și noi cândva.
O să mă retrag din Consiliu.
Acum înțeleg.
Locul meu a fost mereu aici, în laborator, cu tine.
O să reparăm lucrurile. Împreună.
Trebuie să-mi iau adio de la acest loc.
De la tine.
Adio?
Viktor, ești partenerul meu.
Drumurile noastre s-au despărțit acum multă vreme.
Afecțiunea ne-a ținut împreună.
Crezi că e așa simplu?
Să-ți întorci spatele când tot orașul așteaptă salvarea de la tine?
Să te agăți de principii când cel mai bun prieten îți moare în brațe?
Nu am cerut asta!
Unde te duci?
Adio, Jayce!
Ce mulți sunt!
De la atâtea lupte. În curând, n-o să mai avem loc.
Și mai sunt riscurile cu securitatea.
Nu refuzăm oamenii!
După atâția ani, în sfârșit am scăpat de Silco.
Ca altul să-i ia locul.
Ia uitați-vă!
E foarte îngrijorător.
Copacul acela înseamnă foarte mult.
E hrana și aerul nostru. Ne-am clădit întreaga identitate în jurul lui.
De fiecare dată când pare că iese bine...
Încă nu s-a dus, băiete.
Dacă există vreun mod de conservare, o să-l găsim.
Am mai văzut ceva asemănător.
Clădirea asta nu e a ta?
Hai!
Spateroș a ieșit din junglă!
Știi că codurile astea nu merg când le inventezi pe loc, nu?
Domnule profesor?
Evident!
- Ce Dumnezeu te-a apucat? - Am crezut...
De ce îmi spargi laboratorul?
Și el cine e?
El e noul meu elev, Ekko.
Ekko, el e fostul meu elev, Jayce.
Îmi cer scuze pentru deranj.
Încercam să ne furișăm înăuntru.
De parcă tu n-ai făcut asta!
Dormeai aici?
Bei ceai, Ekko?
Ai dreptate.
E la fel ca descompunerea plantelor pe care le-am testat cu Hexcore-ul.
- Unde ați zis că ați găsit asta? - În subteran.
Casa lui Ekko e un loc extraordinar.
O adevărată minune.
- Ar trebui să vezi... - Hei!
Când am zis „casa”,
evident, mă refeream la centrul lui cognitiv.
- Nu la un loc fizic, ascuns în... - Heimer, ce faci?
A supraviețuit vreo plantă?
Nu pe ele încercam să le salvăm.
Dar tiparul ăsta...
Cum poate fi și acolo, și aici?
Vai, nu!
Unde e Viktor?
Nu-i nimic.
Viktor...
Nu e nimeni.
Îmi pare rău, doamnă comandant.
Albăstrica!
Le-ai scăpat printre degete.
Cred că ai sânge de țipar.
Dar înseamnă doar că pot să cer mai mult pentru tine.
Mereu e o afacere de făcut.
Te vor vie.
Dar să nu crezi că n-o să-ți scot ochii ăia.
Eu nu sunt ca voi, ăștia de trageți de la distanță.
Mie îmi place să vin aproape.
Nu m-aș fi gândit c-o să te văd pe tine smiorcăindu-te.
Oare Silco te-a văzut?
De două ori.
Când m-a cunoscut...
și când l-am omorât.
Tu?
Mereu sunt eu.
Fie că trag cuiul sau nu,
oricine se apropie de mine moare.
Știi care e partea mișto?
Ție îți place să vii aproape.
Stai așa! E o afacere de făcut aici!
Smeech, ai uitat că deja mi-ai făcut ultima ofertă?
Ia zi!
Acum cine e un șobolan ciudat?
Ia uite pe unde ne întâlnim!
Niciodată n-a putut să-și țină gura.
Puteai să mă lași s-o încasez.
Nu ți-am făcut destule favoruri?
Nu ți-am cerut eu asta.
Era ceva ce am putut repara.
Ai iar privirea aia.
Ce ai de gând?
Să termin ce a rămas din familia mea.
Doamne!
Viktor...
Vedeți să nu zgâriați marfa!
Ar fi mai greu de vândut.
Nu-i nimic personal, prietene.
Doar că avem nevoi pe care nu le putem ignora.
Atâta durere fără rost...
Nu...
Nu mai e nevoie să suferiți.
Dar...
Subtitrarea: Mihai Lisu