UNA SÈRIE DE NETFLIX
Bé, amics, aquí el tenim,
el campió de pes papallona de la lliga de boxa de Piltover,
en Gustove "el Murri" Jowler.
Fas bona cara, germana.
Espera, un moment...
No et vull sentir dir ni una paraula més.
És en Vander.
No cauré en una altra trampa de les teves.
És...
viu.
I una merda, totes dues sabem que és mentida.
Necessita la nostra ajuda.
T'ho puc demostrar.
Mesos d'ocupació per mantenir la pau,
incomptables operacions,
oceans de suor i llàgrimes...
Començava a pensar que s'acabarien les perverses abominacions de Zaun.
Que innocent...
La bèstia et buscava a tu.
Tu la vas cridar.
En la meva experiència,
només els culpables responen les acusacions amb silenci.
En la meva experiència,
ningú al poder és innocent.
Hi ha cel·les enterrades en aquesta presó tan desproveïdes de llum,
d'aire fresc i de qualsevol consideració humana bàsica
que fins ara, n'havia prohibit l'ús.
Si no vols malgastar
la resta dels teus dies en una d'elles, tens un recurs.
Digue'ns tot el que necessitem per caçar aquesta bèstia.
La seva joventut la traeix.
La paciència és producte de l'edat.
I jo en tinc molt de totes dues.
És la teva última oportunitat.
Digue'm què planejaves.
Com hi estava involucrada la Jinx?
Et podriràs aquí.
Elora?
La Rosa Negra.
Espero que t'agradi aquesta estança.
Encara no han respost a la meva petició de trasllat.
Qui ets?
Ja no n'estic segur.
Els nostres hostes saben com girar-te el cervell.
Han matat la meva amiga.
L'Elora era allà.
I, llavors...
Elora.
Als administradors del vell món els encanta donar un tast del seu poder.
Què és aquest lloc?
Pel que he deduït,
un oculòrum.
Segons la llegenda,
els antics van construir sales especials per desterrar-hi falsos profetes.
Però jo et diria que són clots luxosos
on els prínceps paons els agrada llençar els amics.
Prínceps paons?
Disculpa'm, una vella broma familiar.
Ja saps, governadors amb aires artístics.
Vine a la llum.
Kino?
Soc jo, germà,
la Mel.
Mel...
T'has fet gran.
Esperava que no t'agafessin mai.
Aquí és on el vaig perdre.
Mola, oi?
Ni tan sols és tòxic.
Crec...
Què hi faria en Vander aquí sota?
Ni idea.
Pregunta-li-ho tu.
Quan admetràs que tot això són només al·lucinacions teves?
O no vols que la nena sàpiga que estàs boja?
Ella no sempre ha estat així.
Abans molava bastant, fins que la vaig apallissar.
Veus què et deia?
Boja.
Tant de bo hagués al·lucinat
que t'havies unit als piltis que van matar els pares.
Almenys no van haver de veure la seva filla convertida en psicòpata.
Quina de les dues?
Desperta't, germana.
Soc una heroïna: vaig treure la meitat de Zaun de Stillwater
mentre tu dormies la mona al fons d'una gerra.
Ara, muts, i continua caminant abans que et torni a apallissar.
No duraries ni un segon
sense tots els teus aparellets i trucs covards.
¿I què me'n dius dels guantellets pomposos
que ni tan sols vas construir tu?
Penses que els necessito per...?
Veus? Un segon.
- Última oportunitat per rendir-te. - No et tallis, mans grasses.
Ei, petita.
Continues d'una peça?
Però no ens abandonis.
Per què m'has buscat?
No necessites la meva ajuda
des de fa temps.
L'últim cop que en Vander ens necessitava, ho vam fer soles i tot va canviar.
Així que...
potser tenim una segona oportunitat.
A més,
també és el teu pare.
L'estava esperant.
Quina seguretat en tu mateix...
Tothom té la mateixa mirada
quan cobeja una arma.
He lluitat als Penya-segats Sagnants i a la vall de Dalamor.
I mai havia vist una bèstia tan feroç.
No hi ha bèstia més feroç que l'home.
Deu tenir les seves condicions.
Em serviràs a mi.
Els meus enemics seran teus.
Les teves armes, meves.
A canvi, no et faltarà de res.
Et tractaran com un conseller apreciat,
però exigeixo una lleialtat absoluta.
No em posis a prova,
o desitjaràs ser a les cel·les de la Caitlyn.
Ja saps què vull.
No és un monstre.
Abans havia estat un home.
Molt respectat, de fet.
Víctima d'una gran tragèdia.
Tenia una forta voluntat de viure.
Una tolerància al dolor increïble.
Amb ell,
vaig fer avenços impossibles amb qualsevol altre espècimen.
Però la ment...
no la vaig poder recuperar.
L'home, perdut per sempre a les entranyes de la bèstia,
mogut només per l'aroma de la sang.
O això creia.
Sembla que no havia descobert el catalitzador adequat.
Butllofes i roques.
Et van fer un funeral a Noxus.
La mare va encarregar una estàtua?
Vaig organitzar ritus a Piltover.
Es pensa que ets mort.
M'agrada decebre-la.
Com sabies com fer això?
No ho sé.
Només he sentit...
És com un trencaclosques.
Kino, què et va passar?
Com vas acabar aquí?
No t'ho ha dit.
Després d'unes quantes rondes amb nobles sospitosos a Basilich,
vaig sentir rumors estranys sobre la mare.
No eren els de sempre.
Deien que feia molts anys
va passar pel seu poble i...
es va enamorar.
La nostra mare no és així.
Exacte.
Però com més investigava, més m'ho creia.
Els diaris de viatge,
els comptes locals.
Ho hauria d'haver deixat estar, però...
L'aventura va deixar una criatura.
És impossible.
I per això som aquí.
Ras i curt,
el que aquella criatura va heretar interessa molt als nostres captors.
Amb això localitzaràs la teva bèstia?
No exactament.
Els meus arxius familiars han aclarit molts misteris d'aquesta ciutat.
Comandant.
General.
Un d'aquests misteris em va cridar l'atenció.
La curiosa dimissió d'un venerat alquimista de l'Acadèmia.
Un talent incomparable, es veu.
I cap menció del seu crim.
Això em va portar a una altra peça que em faltava i que sempre m'ha capficat:
Qui va inventar el shimmer?
Ara tenim la resposta, oi, doctor Reveck?
Ets un monstre.
Per què?
Per què fer tot això?
Per què algú cometria actes que altres considerarien horribles?
Per amor.
Potser,
en una altra vida...
hauríeu estat amigues.
Tot ho he fet per curar-la.
Crec que la bèstia té la clau final.
I què intentes curar exactament?
L'aflicció que tots patim...
la mort.
Imaginin un món on ja no calgui témer-la més.
- Mel? - Ens trauré d'aquí.
Posem per cas que això és una mena de laberint sòrdid.
Normalment, hi ha conseqüències quan algú s'equivoca amb les proves,
conseqüències mortals.
Mereixo conèixer la veritat.
És clar.
Et preguntes per què t'ho va amagar, oi?
Tots aquests anys?
Se m'escapa alguna cosa.
Una sensació sana de supervivència, diria jo.
No ets el meu germà.
Qui ets? Què li has fet a en Kino?
Teníem tantes esperances posades en ell.
Al principi semblava plausible que ell hagués estat la criatura.
Però llavors, ta mare...
ens va guiar fins a tu,
germana.
Què és això?
Un missatge d'en Vander.
Per a en Silco.
- "Silco, he buscat pertot, però..." - He buscat pertot, però...
És obvi que no vols que et trobin.
Hòstia, no sé com fer això.
Em sap greu.
Quan va morir ella, vaig perdre el cap.
Em vaig dir que el que t'havia fet era per un bé més gran, que t'ho mereixies.
Però tots dos ens havíem embrutat les mans.
En qualsevol cas, saps on trobar-me.
Butllofes i roques.
V.
Si hagués trobat això,
potser tot hauria estat diferent.
Hem de fotre el camp.
És ell, és en Vander.
- Això no és en Vander. - Que sí.
Alguna cosa l'ha fet embogir.
No, Vander, no.
Soc jo.
Et matarà.
No li facis mal.
Escolta'm!
Vi, és ell.
M'has de creure.
Vander.
Què celebrem?
Una noia no pot voler escoltar una cançó coneguda?
No aquesta noia i no aquesta cançó.
Avui, un pla forassenyat que dos ximplets han tramat
per convertir un forat a terra en una comunitat sana i pròspera
s'ha fet realitat.
Avui, dius?
Ho has sentit, ximplet número dos?
Ho hem aconseguit, per fi.
Estàs molt equivocat.
Jo soc el ximplet número u.
Una nit de revelacions.
Estic embarassada.
- Una nena. - Com ho saps?
No entrava als meus plans,
però suposo que és el que passa quan vius setmana a setmana.
Què diu en Connol?
No ho sap encara.
M'estic mentalitzant.
No sé res sobre nens.
Començo a suar quan em quedo sola amb un.
Seràs una gran mare.
Calla.
No estic preparada.
He intentat pensar en un nom i m'he adonat que una simple paraula
és una decisió amb què haurà de viure tota la vida.
No la puc protegir de tota la merda d'aquí sota
i esbrinar com ser una mare tot alhora.
I llavors m'he adonat
que no cal que ho faci.
Per què?
Perquè en el moment en què us ho he dit, us he ficat al sac.
Vosaltres us encarregareu de Zaun.
Tant més si l'heu d'esculpir a la roca coberts de butllofes.
Ja no podeu fallar.
Per ella.
Per mi.
Quin sentit tindria si no hi podem criar marrecs?
Per Zaun, llavors.
Butllofes i roques.
Sempre m'ha agradat el nom de Violet.
A què esperes?
També és el teu pare.
Salo?
Què hi fas, aquí?
Jayce.
Et podria preguntar el mateix.
Com és que camines?
Qui creus que podria apedaçar una criatura tan trencada?
Vols parlar amb ell?
Jayce.
Temia que no podria parlar mai més amb tu.
Viktor?
Preferiria conversar en persona,
però hi ha molta feina per fer.
Com estàs fent això?
Suposo que això està molt més enllà d'on ho vam deixar.
En Salo encara és aquí?
On seria, si no?
Tens la meva solemne paraula
que tot allò que parlem quedarà en la més estricta intimitat.
A en Viktor, li ho dec...
tot.
Molt amable, Salo.
Tinc molts descobriments que vull compartir amb tu, Jayce.
Pensava que no volies saber res de la Hextech.
Ni de mi.
Les emocions m'aclaparaven.
Vine a veure'm.
Mira què he aconseguit.
He ajudat molta gent.
Has donat la Hextech a la gent?
Com sempre vam prometre que faríem.
En Viktor ha fet meravelles.
La Hextech no és un miracle.
És una maledicció.
L'hem de destruir, Viktor.
Ho hem de fer.
Sembles diferent.
Ha passat alguna cosa.
Ara ho veig.
A tu també t'ha tocat l'arcà.
La teva ment ha patit.
Si em disculpes,
he de tornar amb ell.
- No puc deixar que marxis. - Em sap greu que et sentis així.
A mi també.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro