Där har vi honom, gott folk.
Fjärilsviktsmästaren från Piltovers boxningsförbund.
Gustove "The Scowler" Jowler!
Ser bra ut, syrran.
Vänta, bara...
Jag vill inte höra ett enda ord till från dig.
Det är Vander.
Jag går inte på dina knep längre.
Han...
lever.
Vi vet båda två att det är skitsnack.
Han behöver vår hjälp.
Jag kan bevisa det.
Månader av fredsbevarande ockupation.
Oräkneliga operationer.
Oceaner av svett och tårar.
Jag började tro att vi skulle få se slutet på Zauns förvridna styggelser.
Hur kunde jag vara så dåraktig?
Odjuret gav sig på dig.
Du kallade på det.
Enligt min erfarenhet
besvarar endast de skyldiga anklagelser med tystnad.
Enligt min erfarenhet
är ingen makthavare oskyldig.
Det finns celler djupt nere i det här fängelset
med så lite ljus,
frisk luft och allt annat som är grundläggande mänskliga behov
att jag hittills har förbjudit att de används.
Om du inte vill ödsla bort
resten av dina dagar i en sån, då har du bara en utväg.
Berätta allt vi behöver veta för att jaga det här odjuret.
Din ungdom sviker dig.
Tålamod kommer med åldern.
Och jag har så det räcker och blir över av båda.
Det här är din sista chans.
Berätta om era planer.
På vilket sätt var Jinx inblandad?
Du kommer att ruttna här.
Elora?
Den svarta rosen.
Jag hoppas att inkvarteringen är till belåtenhet.
De har fortfarande inte besvarat min förfrågan om att bli förflyttad.
Vem är där?
Det vet jag nog inte det längre.
Våra värdar har en förmåga att röra till det i våra huvuden.
De dödade min vän.
Elora var där.
Och sen...
Elora!
Den gamla världens förvaltare
är alltid ivriga att visa sin styrka.
Vad är det här för ett ställe?
Såvitt jag kan bedöma,
ett oculorum.
Enligt legenden
byggde De uråldriga särskilda kammare för att stänga in falska profeter.
Men om du frågar mig är de bara fina gropar
som påfågelprinsar gärna kastar sina vänner i.
Påfågelprinsar?
Förlåt. Det är bara ett gammalt skämt i min familj.
Du vet, den sortens härskare med en konstnärlig framtoning.
Kom fram i ljuset.
Kino?
Det är jag, min bror.
Mel.
Du har blivit vuxen.
Jag hoppades att de aldrig skulle ge sig efter dig.
Det var här jag förlorade honom.
Coolt, va?
Det är inte ens giftigt.
Tror jag.
Varför i helvete skulle Vander vara ända här nere?
Ingen aning.
Fråga honom själv.
När ska du medge att det här bara är ännu en av dina fantasier?
Eller vill du inte att ungen ska förstå hur förvirrad du är?
Hon har inte alltid varit sån.
Hon var faktiskt ganska schysst, innan jag spöade skiten ur henne.
Förstår du vad jag menar?
Förvirrad.
Jag önskar att jag bara inbillat mig när du bestämde dig
för att ansluta dig till hejdukarna som mördade mamma och pappa.
De slapp åtminstone se vilket psykfall deras dotter har blivit.
Vilken av dem?
Öppna ögonen, syrran.
Jag är en hjälte.
Jag räddade halva Zaun från Stillwater
medan du låg däckad och utslagen.
Så håll tyst och fortsätt gå innan jag spöar dig igen.
Du skulle inte klara dig en sekund
utan dina fula manicker och fega knep.
Ska vi prata om dina överdimensionerade handskar
som du inte ens byggt själv?
Tror du att jag behöver dem för att...
Så där. En sekund.
Sista chansen att ge upp.
Varsågod, tjockskalle.
Du, lillen.
Du förblöder väl inte?
Men dumpa oss inte.
Varför kom du och hämtade mig?
Du behöver inte min hjälp.
Det har du inte gjort på länge.
Sist Vander behövde oss försökte vi ensamma
och inget blev sig nånsin likt.
Så...
...vi kanske kan göra om och göra rätt.
Och dessutom
är han din far med.
Jag har väntat på dig.
Vilket självförtroende.
Det är alltid likadant
när nån vill ha ett vapen.
Jag har utkämpat slag från Blodklipporna till Dalamorslätten.
Jag har aldrig sett ett så bestialiskt odjur.
Inget odjur är mer bestialiskt än människan.
Jag antar att du har villkor.
Du ska tjäna mig.
Mina fiender blir dina.
Dina vapen blir mina.
I gengäld ska jag tillgodose dina behov.
Du kommer att behandlas som en ansedd rådgivare.
Men jag kräver absolut lojalitet.
Utmana inte ödet.
Annars kommer du att längta efter Caitlyns fängelsehåla.
Du vet redan vad jag vill ha.
Han är inget monster.
Han var människa en gång.
En respekterad sådan.
Ett offer för en stor tragedi.
Han hade en våldsam vilja att leva.
En oerhörd förmåga att stå emot smärta.
Med honom
gjorde jag framsteg som var omöjliga med andra försöksobjekt.
Men sinnet.
Det kunde jag inte rädda.
Mannen gick för evigt förlorad till vilddjuret.
Och styrs enbart av blodvittring.
Åtminstone trodde jag det.
Men det verkar som om jag inte hade upptäckt rätt katalysator.
Blåsor och berg.
De höll en begravning för dig i Noxus.
Lät mor resa en staty?
Jag utförde en ceremoni i Piltover.
Hon tror att du är död.
Jag gillar att göra henne besviken.
Hur visste du att man skulle göra så?
Jag vet inte.
Jag kände bara
att det påminner om nån sorts gåta.
Kino, vad hände med dig?
Hur hamnade du här?
Så hon har inte berättat?
Efter ett par rundor med några skumma adelstyper i Basilich
började jag höra märkliga rykten om mor.
Inte de vanliga ryktena.
De sa att hon för många år sen
hade rest genom deras hemstad och...
...blivit förälskad.
Det låter inte som vår mor.
Verkligen inte.
Men ju mer jag fick höra desto mer började jag tro det.
De gamla reseloggarna.
Vad lokalborna hade att berätta.
Jag borde ha låtit det bero men...
Affären ledde till ett barn.
Det är omöjligt.
Det är därför vi är här.
Enkelt uttryckt,
vad det barnet än ärvde är av enormt intresse för dem som fängslat oss.
Ska det där göra att du kan hitta besten?
Inte riktigt.
Mitt släktarkiv har kastat ljus
över många av vår stads mysterier.
Befälhavaren.
Generalen.
Ett sånt mysterium fångade min uppmärksamhet.
Det märkliga avskedandet av en berömd alkemist på Akademin.
Nåt liknande har aldrig skett.
Och vilket brott han begått nämns inte.
Det ledde till ännu en saknad pusselbit
vars frånvaro alltid har gnagt i mig.
Vem uppfann shimmer?
Nu har vi svaret. Inte sant, dr Reveck?
Du är ett monster.
Varför?
Varför göra allt det här?
Varför begår folk handlingar som andra ser som fruktansvärda?
För kärleken.
Kanske hade ni
i ett annat liv...
...kunnat vara vänner.
Allt jag gjort har varit för att bota henne.
Jag tror att besten kan vara den sista nyckeln.
Vad exakt försöker du bota?
Den åkomma som drabbar oss alla.
Döden.
Tänk er en värld som inte längre måste frukta den.
- Mel? - Jag ska få ut oss härifrån.
Låt oss säga att det här är nån sorts nedrig labyrint,
då bör det finnas konsekvenser för dem som misslyckas.
Dödliga konsekvenser.
Jag förtjänar att få veta sanningen.
Självklart.
Det får en att undra varför hon undanhållit det från dig, inte sant?
I alla dessa år.
Jag missar nåt.
Självbevarelsedrift, skulle jag säga.
Du är inte min bror.
Vem är du? Vad har du gjort med Kino?
Vi hade så högt ställda förväntningar på honom.
Först verkade det troligt att han kunde vara barnet.
Men din mor...
...ledde oss till dig.
Syster.
Vad är det?
Ett meddelande från Vander.
Till Silco.
"Silco, jag har letat överallt men..."
Det är uppenbart att du inte vill bli hittad.
Gud, jag är kass på sånt här.
Förlåt mig.
När hon dog tappade jag huvudet.
Jag intalade mig att det jag gjorde mot dig var för ett högre syfte.
Att du förtjänade det.
Men vi bar båda skulden.
Hur som helst, du vet var jag finns.
Blåsor och berg.
V.
Om han hade hittat det här
kanske allt hade varit annorlunda.
Vi måste härifrån.
Det är han. Det är Vander.
- Det där är inte Vander. - Jo, det är det.
Nåt måste ha retat upp honom.
Nej, Vander. Nej!
Det är jag.
Han kommer att döda dig.
Skada honom inte.
Lyssna!
Vi, det är han.
Du måste tro mig.
Vander!
Vad firar du?
Kan inte en dam bara få vara på humör för en välbekant låt?
Inte den här damen. Och inte den här låten.
Ikväll blev en idiotisk plan som de här två clownerna kokat ihop
att förvandla en fuktig spricka i jorden till ett blomstrande, välmående samhälle,
det blev verklighet.
Ikväll, säger du?
Hörde du det, clown nummer två?
Vi gjorde det. Vi är klara.
Tyvärr misstar du dig.
Jag är clown nummer ett.
En uppenbarelsernas afton.
Jag är på smällen.
- En flicka. - Hur vet du det?
Det var inte en del av min plan,
men så är det väl med allt när man lever ur hand i mun.
Vad säger Connol?
Jag har inte berättat.
Jag samlar mod.
Jag vet ingenting om barn.
Jag börjar svettas av att bara vara ensam med barn.
Du kommer att bli en jättebra mor.
Håll tyst.
Jag är inte redo för sånt.
Jag försökte komma på ett namn när det slog mig att det lilla ordet
blir ett beslut som hon får leva med hela sitt liv.
Jag kan inte skydda henne från all skit härnere
och försöka vara förälder samtidigt.
Sen insåg jag
att jag inte måste det.
Hur menar du?
För i ögonblicket jag berättade för dig fick jag dig på kroken.
Ni två kommer att lösa det här med Zaun.
Om ni så måste rista in det i berggrunden, fulla av blåsor.
Du får inte längre misslyckas.
För hennes skull.
För min skull.
Vad är poängen om vi inte kan uppfostra en rackarunge eller två?
För Zaun.
Blåsor och berg.
Jag har alltid tyckt om namnet Violet.
Vad väntar du på?
Han är din pappa också.
Salo?
Vad gör du här?
Jayce.
Jag skulle kunna fråga dig samma sak.
Hur kan du gå?
Vem tror du skulle kunna läka en så trasig varelse?
Vill du tala med honom?
Jayce.
Jag var rädd att jag inte skulle få chansen att prata med dig igen.
Viktor?
Jag skulle hellre prata med dig personligen,
men så mycket arbete återstår.
Hur gör du det här?
Jag antar att det här går en bit bortom där vi slutade.
Är Salo fortfarande kvar därinne?
Var annars skulle jag vara?
Du har mitt ord
att allt ni diskuterar kommer att hållas konfidentiellt.
Jag har Viktor att tacka för allt.
Så vänligt av dig, Salo.
Jag har så många genombrott att berätta om, Jayce.
Jag trodde att du var färdig med hextech.
Och med mig.
Jag lät känslor fördunkla mitt omdöme.
Kom och besök mig.
Se vad jag har åstadkommit.
Jag har hjälpt så många.
Har du gett hextech till folket?
Som vi lovade att vi skulle.
Viktor har verkligen åstadkommit underverk.
Hextech är inget mirakel.
Det är en förbannelse.
Vi måste sätta stopp för det, Viktor.
Vi måste.
Du verkar så annorlunda.
Nåt har hänt.
Nu ser jag det.
Även du har vidrört arkanen.
Och ditt sinne blev lidande.
Om du ursäktar mig.
Jag måste tillbaka till honom.
Jag kan inte låta dig gå.
Jag är ledsen att du känner så.
Jag är också ledsen.
Undertexter: Nils Erik Lovgren