UNA SÈRIE DE NETFLIX
Ara ho veig.
No puc deixar que marxis.
Em sap greu que et sentis així.
A mi també.
Pobre Salo.
Aquest no és en Jayce.
Hi ha una altra voluntat dins seu.
M'ha semblat sentir alguna cosa abans que es tanqués el portal.
Antic, com...
com una veu.
Això és un conjur sofisticat.
Una singularitat,
alhora autoreproduint-se i autodestruint-se.
Mai havíem vist una complexitat així.
L'impecable...
i exquisit...
caos.
Noxus premia la força per damunt de tot
i la defineix amb tres principis fonamentals.
La visió,
el cim del triangle.
Traçar una ruta i tenir la saviesa per navegar-la.
Aquesta forma és la teva base, nena.
Els teus ulls veuen el que altres no poden.
El poder.
Doblegar el teu voltant a la teva voluntat.
Estàs millorant la velocitat,
però al final necessitaràs força.
Massa força t'exposa al risc.
Exacte.
L'últim és l'astúcia.
Fantasmes,
entabanadors,
mags.
Sense honor.
Sense responsabilitat.
Recorda això, Caitlyn.
Túnels als ulls,
lava a les venes,
ombres al cor.
Aquesta és la veritat del combat.
He descobert un quart principi.
Un que eleva la resta.
El sacrifici:
el tarannà nascut del patiment.
Nosaltres ho entenem d'una forma diferent de la resta.
Ens assemblem.
Perdó per interrompre.
L'he localitzat a Zaun.
Sortim de caça.
Vi.
Esperava que tornessis.
Traïdor fastigós.
Sí.
Era al meu pitjor moment.
Terrible...
Però l'herald m'ha alliberat del meu jo del passat.
M'ha donat una oportunitat per redimir-me.
- Vol aigua? - Tothom és benvingut.
Però us he de demanar que deixeu les armes.
Això és un lloc de pau.
Benvingudes.
Hola, bonica.
Vols fruita?
La visió de l'herald.
Veniu, us està esperant.
Diuen que pots curar la gent.
Viktor,
una vegada em vas dir que tot sistema té el seu límit.
Per ell, aquest risc val la pena.
La psique d'en Vander està molt enllaçada amb la de la bèstia.
Com has sabut el seu nom?
Me l'ha dit ell.
Demanes un curandero miraculós
i reps una galeta de la fortuna.
He vist el vostre pare.
El seu somni de la vostra família
i la visió de com podria haver estat Zaun eren...
preciosos.
Galeta.
El pots ajudar?
Faré tot el que estigui a les meves mans.
Tanmateix, tinc una condició.
Segur que només n'és una?
Tens molt per oferir a aquesta comunitat, Powder.
Pots utilitzar els teus talents per construir en lloc de destruir.
Em quedaré amb el que conec, gràcies.
La meva condició és que ha d'estar tancat a la nit.
He vist el mal que pot causar.
Què et sembla?
De debò vols la meva opinió?
Odio les galetes de la fortuna.
Et traurem d'aquí, Vander.
- Les meves nenes. - Pow-Pow, vine.
Te'n recordes, d'ells?
Sobretot recordo l'olor de la mama.
Greix de motor.
Aquest lloc...
Penses que podria funcionar?
Una utopia subterrània dirigida per un herald mecànic escarransit?
Potser quan Piltover caigui al pou.
I si ens quedéssim aquí?
I si els ajudéssim?
En plural?
Avanceu!
Atureu-vos.
Res d'armes.
Ho sento, però l'herald insisteix.
Si m'ho permet,
crec que aquest herald era un antic alumne meu.
Un home de ciència.
Deixi'm parlar amb ell.
Prepareu les forces per a aquesta nit. M'agradaria conèixer aquest herald.
L'has sentit, oi?
El teu declivi?
El teu poder és finit,
es redueix amb cada ús.
T'estava esperant, doctor.
Viktor.
Increïble...
Donaria el que fos per veure el món amb els teus ulls.
Per saber el que saps.
La seva missió el va allunyar de qualsevol camí conegut.
La seva pròpia ombra es va fondre amb la foscor.
Ara l'única opció era avançar.
L'única calidesa, el somni del seu vals.
El saber és una paradoxa.
Com més entens,
més t'adones de la vastitud de la teva ignorància.
Un espècimen meravellós, oi?
Les qualitats regeneratives de la seva sang t'estabilitzaran.
La cúspide del shimmer combinat amb tu,
la cúspide de la Hextech.
El que suggereixes el destruiria.
I per a què?
Per conquerir?
Per la cobdícia dels bel·licistes?
Per completar la teva obra,
per salvar-nos de nosaltres mateixos...
has de sobreviure, Viktor.
Creus en el destí, doctor?
En què els nostres camins han estat traçats?
Que una mà invisible ens ha guiat?
No és el destí, és l'evolució.
La força més gran de la natura, sempre fluint.
No.
L'evolució té una destinació.
No es tracta de combatre la natura,
sinó de reemplaçar-la.
La gloriosa evolució final.
Però ell no és un espècimen.
És un home.
I necessita la meva ajuda.
No sacrificaré la seva humanitat per la teva causa.
Pots marxar.
Molt bé.
Però suposo que ja entens
que si mors, aquesta comunitat ho farà poc després.
Veig que estàs de servei.
No pots ser aquí.
Aquí on he caigut quan una mangosta rica i volàtil m'ha placat?
Mangosta?
Els teus cabells...
Sembles una fuga de petroli de mala lluna.
No ho endolceixis, bombonet.
Les rutes d'entrada i sortida del canyó estan vigilades.
Ningú pot entrar ni sortir sense que l'interroguin.
Qui hi ha allà?
Hem seguit una mena d'arma química nova fins aquí.
Una bèstia assassina i sanguinària.
I tu què hi fas, aquí?
Provo de salvar el meu pare.
En Viktor creu que pot salvar l'home de dins la bèstia.
Si ho aconsegueix, temo que la criatura ja no ens serà útil.
Doncs l'haurem d'obligar.
Diria que puc crear un sèrum que evitarà l'èxit d'en Viktor.
Comproveu que està assegurat.
Sí?
És la Vi.
Era molt demanar un retrobament feliç?
Ben fet, Caitlyn.
És l'hora.
Tenim exploradors a dalt, senyor.
Sis en total.
Esmunyedissa com una anguila.
Sabia que ho aconseguiries.
He tingut temps de pensar.
Des que vas entrar a la meva vida, és com si m'hagués posat ulleres.
Però no estic segura de si tot és més clar o més borrós.
Vols escoltar una broma estúpida?
Una expresidiària sentimental, una bola de pèl gegant
i dues de les més buscades per Piltover entren en un culte estrany.
I ara ve l'acudit.
Vi.
Has estat tota una curiositat.
Una que va capturar el cor de la Caitlyn.
T'he de donar les gràcies.
La teva absència va crear un buit que vaig poder omplir.
En altres circumstàncies, t'hauria ofert una posició a la meva organització.
Tens una resiliència innegable.
És clar que això no serà possible.
Compliques massa les coses.
La Caitlyn no pot estar distreta.
No t'amoïnis, no ho està.
Mon pare em va ensenyar què era la confiança.
Em va dir que si me la volia guanyar, havia de fer tres coses.
Ser honesta, encara que hagi de dir a una cotorra creguda
que l'alè li fa pudor de claveguera.
Ser pacient.
Aquesta encara no la domino, però estar lligada sens dubte ajuda.
I la tercera?
Callar d'una puta vegada.
Hi ha torres bloquejant les fissures
i patrulles encerclant la comunitat a intervals regulars.
La seva guàrdia personal està apostada aquí, aquí i aquí.
No esperen problemes a casa.
Escollint el moment just, amb sort i...
una gran distracció.
Facis el que facis,
no subestimis l'Ambessa.
En Vander té problemes.
Tinc un pla.
No t'agradarà.
Espero que hagi valgut la pena el teu temps.
No fallaré.
M'envia la Vi.
Et trauré d'aquí.
L'Ambessa creia en tu.
La teva mort deixarà una marca profunda.
No toquis la meva filla.
Tu.
No fallaré.
Ho juro.
Vander.
Ara ho entenc.
El missatge ocult al patró.
La raó dels nostres fracassos a la comunitat.
El doctor tenia raó.
És inevitable.
La humanitat.
La nostra essència.
Les nostres emocions...
Ràbia.
Compassió.
Odi.
Dues cares de la mateixa moneda.
Un vincle indissoluble.
Vander, espera.
No.
Isha.
Allò que ens inspira a fer el millor que sabem...
també és la causa de la maldat més gran.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro