UNA SÈRIE DE NETFLIX
L'ÚLTIMA GOTA
Espera!
Només vull parlar amb tu.
Ves-te'n d'aquí, Ekko.
Només...
Només vull parlar amb tu, Pow...
Jinx.
- És massa tard, Ekko. - Espera.
Amb tu sempre és un ball.
Em sembla que seuré aquí una estona.
Ja saps, per recuperar l'alè...
i veure si convenço una vella amiga perquè no ens faci volar pels aires.
- Estic cansada de parlar. - No.
Saps? Vaig aprendre d'algú...
molt especial...
que no importa què ocorregués al passat...
mai és massa tard per construir una cosa nova.
Algú per qui val la pena construir-ho.
Vosaltres i els vigilants heu de guanyar tot el temps possible
perquè pugui tancar els hexportals.
És l'única oportunitat.
En Viktor és al centre de tot, no?
Se suposa que perdrem aquesta batalla.
Si arriba als hexportals...
Doncs millor que l'aturem.
Moveu-vos!
Reforceu l'artilleria davantera, que no passin.
- Vinga. - Aneu.
- Aguanteu-la. - Va.
Recarregueu.
- Feu lloc. - Estàs bé.
Ajupiu-vos!
Enrere.
Vinga.
Anem.
Envolteu la porta.
Molt atrevida, petitona.
- Mou les unitats i espereu. - Queda't aquí.
Vinga.
Endavant, endavant.
Et vaig avisar dels riscos dels embolics a la feina.
La desesperació és l'entrada a l'oblit, nena.
Posem fi a això.
Vaig agrair la teva calidesa.
Si t'importo una mica, perdona'ls la vida.
No guanyem res d'aquesta matança sense sentit.
Encara ets una guineu.
Soldats.
Prepareu-vos.
Dispareu!
De pressa.
On és en Viktor?
Malgrat les circumstàncies, Jayce...
m'alegro de veure't.
Ha de quedar alguna part de tu aquí dins.
Soc més jo que mai.
Quina altra opció tenim?
Mare, mira el preu de la teva ambició.
Ho has sacrificat tot:
en Rictus,
en Kino,
la ciutat que vaig aixecar per a la nostra família.
Si fos així, no hauries lluitat contra mi.
No ets una Medarda.
Recordes el teu...
Calla i lluita.
Vi!
Vi.
És la resposta que tu i jo hem buscat tota la vida.
Posar fi a la crueltat i la injustícia.
Tots nosaltres, els autors
d'una saga irrompible del progrés
que beneficiaria tothom.
La gent mereix escollir els seus destins.
L'elecció és falsa.
És com vestim i perdonem
els instints més bàsics que ens esperonen a dividir-nos.
Mort, guerra, prejudici.
Energia utilitzada només per consumir-se a si mateixa.
Però podem compartir una ment.
Units.
Has lluitat bé, nena.
Ara.
Un llop no té pietat.
La teva filla és més sàvia del que vols admetre.
Et saludo, Ambessa.
Per no tenir el do,
has estat bastant molesta.
Què fas, germana?
Et veig el rostre, farsant.
Nena entremaliada.
Tu ets el llop.
Sembla que no hauries d'haver tornat.
Encara no ho entens, oi, germana?
Sempre seré al teu costat.
Encara que siguem en mons diferents.
Atura aquesta bogeria, Viktor.
Aquesta és precisament la meva intenció.
Els teus ulls no t'enganyaran...
quan tinguis la ment...
oberta, Jayce.
Vander.
Pare?
Ho veus?
La sublim intersecció de l'ordre i el caos.
Això és el que veus?
Aquest conflicte.
Aquest malbaratament sense sentit.
Conec les seves ments, Jayce.
Volen vides millors,
però l'emoció xoca amb la raó.
La contradicció de la humanitat que es corromp a si mateixa.
Sempre has volgut curar el que consideraves debilitats.
La teva cama.
La teva malaltia.
Però no estaves trencat, Viktor.
Hi ha bellesa a les imperfeccions.
Et van convertir en el que ets.
Una peça inseparable de tot...
el que admirava de tu.
Aquest aparell no pot existir.
Pensava que volia que donéssim la màgia al món.
Ara...
l'únic que vull...
és recuperar el meu company.
Per què insisteixes?
Després de tot el que he fet?
Perquè t'ho vaig prometre.
Per què em vas donar això?
Per què?
Pensava que podia posar fi al patiment del món.
Però quan vaig resoldre totes les equacions...
tot el que va quedar...
eren camps de solitud sense somnis.
No hi ha cap premi per la perfecció.
Només un destí a perseguir.
En totes les línies temporals,
en totes les possibilitats...
ets l'únic...
que em pot ensenyar això.
Te n'has d'anar, Jayce.
Acabem això junts.
DUANA
Vi.
Vi, corre, pots arribar a l'altre sortint.
Vi.
Què estàs...?
Vi.
Vi?
No el pots salvar.
Vi!
Sempre al teu costat.
Potser heu llegit sobre la guerra a Piltover...
però la història s'escriu de forma abstracta,
ja que la seva veritat...
l'agonia de cada sacrifici...
l'exaltació de cada triomf...
és més del que un hauria de suportar.
A nosaltres...
que us hem menat fins aquí,
ens acompanyaran sempre.
El nostre únic consol és que amb cada pèrdua
hem trobat bondat,
llum,
per qui val la pena guanyar
i lluitar.
I malgrat que estem condemnats a repetir els errors...
i a provocar encara més conflictes...
la nostra història no ha acabat.
HEXPORTALS
CONDUCTES DE VENTILACIÓ
¿Estàs...
cantant?
És una tonada que ma mare solia taral·lejar.
Encara ets en aquesta lluita, Violet?
Soc la brutícia sota les teves ungles, bombonet.
No te'm pots treure de sobre.
Subtítols: Roser-Agnès Navarro