Počkej.
Jenom s tebou chci mluvit.
Zmiz odsud, Ekko.
Jenom...
Jen chci s tebou mluvit, Pow...
Jinx.
- Jdeš pozdě, Ekko. - Počkej.
Nikdy si nedáš říct, co?
Asi si teď musím na chvíli sednout.
A zamyslet se.
Jak přemluvit kámošku, aby nás nezabíjela.
- Řečí už mám po krk. - Ne.
Víš, někdo důležitej...
mi ukázal,
že bez ohledu na tvoji minulost,
není nikdy pozdě budovat něco novýho.
Pro někoho důležitýho.
Ty spolu se strážci je musíte co nejvíc zdržet,
abych mohl odstavit Magibrány.
Je to naše jediná šance.
Viktor bude tam uvnitř, že ano?
Tu bitvu jsme prohráli.
Jestli se dostane k Magibranám...
Tak ho zastavme.
Rychle, rychle!
Posílit přední artilerii. Nesmí se dostat dovnitř.
- Běžte. - Jdeme.
- Drž to! - Běž!
Nabít!
- Ustupte od ní. - To bude dobrý.
K zemi!
Zpátky!
Rychle!
Pojďme.
Kolem brány!
Smělé, maličká.
- Přeskupit jednotky a vyčkat. - Zůstaňte.
Rychle!
Jdeme, jdeme!
Varovala jsem tě před rizikem vztahu s podřízenou.
Zoufalství je branou k zapomnění, dítě.
Tak to skončeme.
Vážně jsem tě měla ráda.
Jestli ti na mně vůbec záleží, nechej je žít.
Z toho nesmyslného zabíjení nic nezískáš.
Pořád jen liška.
Vojáci.
Do formace!
Palte!
Mizíme!
Kde je Viktor?
Navzdory okolnostem, Jayci...
tě opravdu rád vidím.
Muselo tam z tebe uvnitř něco zůstat.
Jsem sám sebou víc než kdy dřív.
Máme snad jinou možnost?
Matko, vidíš, kam tě dohnaly ambice?
Obětovala jsi všechno.
Ricta.
Kina.
Tohle město, které buduji pro nás.
Kdyby bylo pro nás, nestojíš proti mně.
Nejsi Medardová.
Pamatuješ, jak jsi...
Sklapni a braň se!
Vi!
To je řešení, které jsme celý život hledali.
Konec krutostem, nespravedlnosti.
Pro nás všechny tvůrce
pokračující ságy pokroku.
Ku prospěchu všech.
Každý má právo rozhodovat o svém osudu.
Volba je zrádná.
Halíme do ní a omlouváme jí
své nižší instinkty, které nás staví proti sobě.
Smrt, válka, předsudky.
Pouze planě vydaná energie.
Ale můžeme být jedné mysli.
Sjednoceni.
Všechna čest, dítě.
Teď!
Vlk nemá slitování.
Tvá dcera je chytřejší, než sis myslela.
Máš mé uznání, Ambesso,
na někoho bez nadání,
jsi byla velký trn v patě.
Co tady děláš, sestro?
Vidím tvou tvář, podvodnice.
Lstivá.
Teď už jsi vlk.
Zjevně ses neměla vracet.
Pořád seš mimo, co, ségra?
Vždycky jsem s tebou.
Ať jsme jakkoli daleko.
Zastav to šílenství, Viktore.
To je přesně mým záměrem.
Tvé oči tě neošálí...
když otevřeš...
svou mysl, Jayci.
Vander.
Tati?
Už chápeš?
Samotný průsečík řádu a chaosu.
Tak tohle ty vidíš?
Tento konflikt.
To zbytečné plýtvání.
Znám jejich mysl, Jayci.
Chtějí lepší život,
ale rozum jim zatemňují emoce.
Samorozkladný vnitřní rozpor lidstva.
Vždy jsi chtěl léčit to, co jsi měl za slabost.
Svou nohu.
Svou nemoc.
Ale nebyl jsi pochroumaný, Viktore.
V nedokonalostech je krása.
Díky nim jsi takový, jaký jsi.
Jsou to tvé nedílné součásti,
které jsem tak obdivoval.
Ten přístroj nemůže být.
Myslel jsem, že chci předat magii světu.
Teď...
jen chci...
zpátky svého parťáka.
Proč jsi tak zatvrzelý?
Po tom všem, co jsem dokázal?
Protože jsem ti to slíbil.
Proč jsi mi to kdy dával?
Proč?
Myslel jsem, že ukončím všechno utrpení světa.
Ale když byly všechny rovnice vyřešeny,
zůstaly pouze...
planiny bezesného osamění.
Dokonalost není odměnou.
Je jen koncem snažení.
Ve všech možných
časových alternativách...
jedině ty...
mi můžeš ukázat toto.
Musíš jít, Jayci.
Skončeme to spolu.
CLO
Vi!
Vi, rychle, ještě to můžeš přeskočit!
Vi!
Co to děláš?
Vi.
Vi?
Už ho nezachráníš.
Vi!
Jsem furt s tebou, ségra.
Možná jste četli o válce v Piltoveru.
Ale dějiny jsou vždy stravitelně abstraktní.
Protože pravdou...
utrpením všech obětí...
i radostí ze všech vítězství...
by se nikdo neměl trápit.
My...
kteří jsme nás dovedli až sem,
si ji v sobě poneseme navždy.
Naší jedinou útěchou je, že za každou ztrátou
jsme nalezli dobro,
trochu světla,
které za to stálo,
stálo za to bojovat.
A přestože jsme odsouzeni své chyby opakovat...
a vyvolávat další konflikty...
náš příběh nekončí.
MAGIBRÁNY
Ty snad...
zpíváš?
Tohle si broukala moje máma.
Seš pořád se mnou, Violet?
Jsem špína za tvejma nehtama, kremrolko.
Který se nikdy nezbavíš.
Překlad titulků: Martin Andryzek