Odota.
Haluan vain puhua kanssasi.
Häivy täältä, Ekko.
Minä vain...
Haluan vain puhua kanssasi, Pow...
Jinx.
Myöhästyit, Ekko. - Odota.
Kanssasi saa aina tanssia.
Taidan istua tässä hetken.
Hengähdän vähän.
Yritän puhua vanhalle ystävälle, ettei hän räjäyttäisi meitä.
Olen kyllästynyt puhumaan. - Ei!
Opin eräältä -
hyvin erityiseltä,
että tapahtuipa menneisyydessä mitä tahansa,
koskaan ei ole myöhäistä rakentaa jotain uutta.
Jonkun eteen, joka on sen arvoinen.
Sinun ja Valvojien on hankittava minulle mahdollisimman paljon aikaa,
jotta voin sulkea Hexportit.
Se on ainoa mahdollisuutemme.
Viktor on kaiken keskellä, eikö olekin?
Meidän on tarkoitus hävitä tämä taistelu.
Jos hän pääsee Hexporteille...
Hänet on pysäytettävä.
Liikettä!
Vahvistakaa tykistöä. He eivät saa päästä läpi!
Menkää. - Mennään.
Odottakaa! - Liikettä.
Lataa.
Antakaa hänelle tilaa. - Ei hätää.
Maahan!
Perääntykää!
Tulkaa!
Mennään!
Portin ympäri!
Rohkeaa, pikkuinen.
Siirtäkää yksikkönne ja odottakaa siellä. - Pysy täällä.
Vauhtia!
Mennään, liikettä!
Varoitin sinua sekaantumasta asioihin.
Epätoivo on tie unohdukseen, lapsi.
Hoidetaan tämä pois alta.
Arvostin lämpöäsi.
Jos välität minusta yhtään, säästä heidän henkensä.
Tästä järjettömästä verenvuodatuksesta ei ole mitään hyötyä.
Edelleen yhtä viekas.
Sotilas.
Riviin!
Tulta!
Mennään!
Missä Viktor on?
Olosuhteista huolimatta, Jayce...
Olen iloinen nähdessäni sinut.
Osa sinusta on varmasti yhä siellä.
Olen nyt enemmän kuin milloinkaan.
Mitä vaihtoehtoja meillä on?
Äiti, katso kunnianhimosi hintaa.
Olet uhrannut kaiken.
Rictus.
Kino.
Rakensin tämän kaupungin perheellemme.
Jos se olisi meitä varten, et olisi taistellut vastaan.
Et ole Medarda.
Muistatko...
Ole hiljaa ja taistele!
Vi!
Se on vastaus, jota sinä ja minä tavoittelimme koko ikämme.
Julmuuden ja epäoikeudenmukaisuuden loppu.
Me kaikki kirjoitamme itse -
katkeamattoman edistyksen saagan.
Kaikkien hyväksi.
Ihmisillä on oikeus valita oma kohtalonsa.
Valinta on harhaa.
Se on tapa, jolla peitämme ja annamme anteeksi -
alhaisimmat vaistomme, jotka ajavat meidät erimielisyyksiin.
Kuolema, sota, ennakkoluulot.
Energiaa käytetään vain sen kuluttamiseen.
Mutta voimme olla yhtä mieltä.
Yhdessä.
Taistelit hyvin, lapsi.
Nyt!
Susi ei tunne armoa.
Tyttäresi on viisaampi kuin luulet.
Tervehdin sinua, Ambessa.
Lahjattomaksi -
olit melkoinen piikki lihassa.
Mitä sinä teet, sisko?
Näen kasvosi, petturi.
Ovela tyttö.
Sinä olet susi.
Sinun ei olisi pitänyt palata.
Etkö vieläkään tajua, sisko?
Olen aina kanssasi.
Silloinkin, kun olemme kaukana toisistamme.
Lopeta tämä hulluus, Viktor.
Se on tarkoitukseni.
Silmäsi eivät valehtele,
kun mielesi -
on auki, Jayce.
Vander.
Isä?
Näetkö?
Järjestyksen ja kaaoksen suurenmoinen risteys.
Tämänkö sinä näet?
Tämä konflikti.
Tämä järjetön tuhlaus.
Tunnen heidän mielensä, Jayce.
He haluavat parempaa elämää,
mutta tunteet ovat ristiriidassa järjen kanssa.
Ihmiskunnan turmeleva ristiriita.
Olet aina halunnut parantaa asiat, joita pidit heikkouksina.
Jalkasi.
Sairautesi.
Mutta et ollut koskaan rikki, Viktor.
Epätäydellisyydessä on kauneutta.
Ne tekivät sinusta sen, mitä olet.
Erottamattoman palasen kaikkea,
mitä ihailin sinussa.
Tuota laitetta ei voi olla.
Luulin, että halusin meidän antavan taian maailmalle.
Nyt -
haluan vain -
kumppanini takaisin.
Miksi jatkat?
Kaiken tekemäni jälkeen?
Koska lupasin sinulle.
Miksi annoit tämän minulle?
Miksi?
Luulin voivani lopettaa maailman kärsimyksen.
Mutta kun jokainen yhtälö oli ratkaistu,
jäljelle jäi vain -
unettoman yksinäisyyden kentät.
Täydellisyyttä ei palkita.
Pyrkimys vain loppuu.
Kaikissa aikajanoissa,
kaikissa mahdollisuuksissa,
vain sinä -
voit näyttää tämän minulle.
Sinun on mentävä, Jayce.
Viemme tämän loppuun yhdessä.
TULLI
Vi!
Vi, pääset toiselle kielekkeelle.
Vi!
Mitä sinä teet?
Vi.
Et voi pelastaa häntä.
Vi!
Olen aina kanssasi, sisko.
Saatat lukea Piltoverin sodasta.
Mutta historia esitetään helposti sulateltavan abstraktina.
Sillä totuus,
jokaisen uhrauksen tuska -
ja jokaisen voiton riemu -
on enemmän kuin kukaan voi kestää.
Me, joiden päätökset johtivat meidät tänne,
kannamme niitä ikuisesti.
Ainoa lohtumme on, että jokaisen menetyksen myötä -
löydämme jotain hyvää,
valoa.
Jotain arvokasta,
jonka puolesta taistella.
Vaikka olemme tuomittuja palaamaan virheisiimme -
ja aiheuttamaan lisää konflikteja...
Tarinamme ei ole ohi.
HEXPORTIT
Onko tuo -
laulua?
Se on vain sävelmä, jota äitini hyräili.
Taisteletko yhä, Violet?
Minä olen lika kynsiesi alla, muru.
Et pääse minusta eroon millään.
Tekstitys: Aaron Laakso