Várj!
Csak beszélni akarok veled.
Tűnj el innen, Ekko!
Én csak...
Csak beszélni akarok veled, Pow...
Jinx.
- Elkéstél, Ekko. - Várj!
Veled nincs megállás.
Azt hiszem, leülök egy percre.
Kicsit kifújom magam.
Hátha rádumálhatom egy régi barátomat, hogy ne robbantson fel.
- Elegem van a dumálásból. - Ne!
Figyelj, azt tanultam egy...
különleges embertől,
hogy bármi is volt a múltban,
sosem túl késő valami újat építeni.
Ha van, akiért érdemes építeni.
A végrehajtókkal nyerjetek annyi időt, amennyit csak tudtok,
hogy bezárjam a Hexkaput!
Nincs más esélyünk.
Viktor áll az egész középpontjában, ugye?
Ezt a csatát elveszítjük.
Ha eléri a Hexkaput...
Akkor állítsuk meg!
Nyomás!
Erősítsük meg az előretolt tüzérséget! Nehogy áttörjenek!
- Menjetek! - Gyerünk!
- Tartsd meg! - Gyerünk!
Tölts!
- Kapjon levegőt! - Nem lesz baj!
Földre!
Vissza!
Gyerünk!
Menjünk!
Kerüljük meg a kaput!
Merész vagy, kicsike.
- Várjatok ott az egységeiddel! - Maradj itt!
Siess!
Támadás!
Figyelmeztettelek, hogy veszélyes kollégákkal kapcsolatba kezdeni.
A kétségbeesés csakis a pusztulásba vezet, gyermekem.
Essünk túl rajta!
Jólesett a melegséged.
Ha szeretsz engem egyáltalán, könyörülj meg rajtuk!
Ebből az értelmetlen vérontásból semmit sem nyerhetsz.
Ravasz, mint egy róka.
Katonák!
Rendeződj!
Tűz!
Futás!
Viktor hol van?
A körülmények ellenére, Jayce...
Örülök, hogy látlak.
Biztos maradt még belőled valami odabent.
Több vagyok, mint valaha.
Van más választásunk?
Anyám! Nézd, mi a becsvágyad ára!
Mindent feláldoztál!
Rictust.
Kinót!
A várost, amit a családunknak építettem!
Ha rajtunk múlt volna, nem harcolnál velem.
Te nem vagy Medarda.
Emlékszel a...
Pofa be, és harcolj!
Vi!
Te meg én egész életünkben ezt a választ kerestük.
Ez vet véget a kegyetlenségnek és az igazságtalanságnak.
Mindannyian együtt írjuk
a fejlődés töretlen történetét.
Mindenki érdekében.
Mindenkinek joga van megválasztani a sorsát!
A választás hamis ábránd.
Ezzel álcázzuk és bocsátjuk meg
az alapösztöneinket, amelyek viszályt szítanak köztünk.
Halál, háború, előítéletek.
Az ezekre fordított energia csak saját magát emészti fel.
De lehetnénk egyek a tudatunkban.
Egyesülhetnénk.
Jól harcoltál, gyermekem.
Most!
A farkas nem ismer kegyelmet.
A lányod bölcsebb, mint gondolnád.
Minden tiszteletem, Ambessa.
Nem részesültél az ajándékban,
mégis hegyes tövis voltál.
Mit csinálsz, nővér?
Látom az arcod, szemfényvesztő!
Ravasz kislány!
Tényleg farkas vagy!
Úgy néz ki, nem kellett volna visszajönnöd.
Még mindig nem érted, nővérkém?
Mindig veled maradok.
Még ha világok választanak is el.
Állítsd le ezt az őrültséget, Viktor!
Pontosan ez a szándékom.
A szemed nem hazudik,
ha az elméd...
nyitva van, Jayce.
Vander!
Apa?
Látod?
A rend és káosz nagyszerű találkozását.
Te ezt látod?
Ez a konfliktus.
Értelmetlen pazarlás.
Belelátok az elméjükbe, Jayce.
Jobb életet akarnak,
de az érzelem és a ráció ellentmond egymásnak.
Az emberiség ezzel az ellentmondással mérgezi magát.
Mindig is meg akartad gyógyítani, amit gyengeségnek láttál.
A lábad.
A betegséged.
De te nem gyenge voltál, Viktor.
A tökéletlenségben szépség rejlik.
Ezektől voltál az, aki.
Ez is elválaszthatatlan része volt mindannak,
amit csodáltam benned.
Az az eszköz nem létezhet!
Azt hittem, szeretném, ha varázserőt adnánk a világnak.
De most...
nem akarok mást...
csak visszakapni a társamat.
Miért makacskodsz?
Mindazok után, amit tettem?
Mert megígértem neked.
Miért adtad nekem ezt?
Miért?
Azt hittem, véget vethetek a világ szenvedésének.
De amikor megoldottam minden egyenletet...
nem maradt más...
csak álom nélküli magány végtelen mezői.
A tökéletességért nem jár jutalom.
Csak véget vet a hajszának.
Az összes idővonalban,
az összes lehetséges végkifejletben...
csakis te...
mutathatod ezt meg nekem.
El kell menned, Jayce!
Együtt fejezzük be.
VÁMHÁZ
Vi!
Vi! Siess, még átugorhatsz a másikra!
Vi!
Mit csin...
Vi!
Vi?
Nem tudod megmenteni!
Vi!
Mindig veled maradok.
Olvashatsz a piltoveri háborúról.
De a történelmet úgy írják meg, hogy befogadható legyen.
Mert az igazsága...
az áldozatokkal járó fájdalom...
a diadalok okozta öröme...
több, mint amit egy ember elbír.
Mi,
akiknek a döntései ide vezettek,
örökké cipeljük a terhet.
Az egyetlen vigaszunk, hogy minden veszteséggel
találtunk valami jót.
Valami fényt,
amiért megérte,
amiért megérte harcolni.
És bár arra vagyunk kárhoztatva, hogy újra beleessünk a régi hibáinkba...
és újabb konfliktusokat robbantsunk ki...
a történetünk nem ért véget.
HEXKAPU
Jól hallom?
Énekeltél?
Ezt anyukám dúdolta nekem régen.
Még kitartasz, Violet?
Én vagyok a kosz a körmöd alatt, édes.
Engem semmi sem pucol ki innen.
A feliratot fordította: Szász Barna