Чуй ме, Один...
ти най-стария баща на боговете.
Призови сенките на отминалите векове,
когато нишката се върти и магьосниците Норни управляваха съдбите на хората.
Чуйте за отмъщението на принца, изчезнал пред огнените порти на Хел.
Принцът, предназначенен за Валхала.
Чуй ме...
Северна Атлантика
895 от н.е.
Превод и Субтитри mani_dj
Той е тук!
Тук е!
Майко, татко е тук!
Никога не влизай в моите покои без покана!
Кралят, милейди - кралят!
Идвам!
Один го доведе у дома.
Приветствам ви, Кралю!
Приветствам ви, Господарю мой!
Кралю, приветствам ви!
Приветствам ви носител на пръстена!
Приветствам моят брат!
Хайде!
Добре дошъл, крал Аурвандил, Кралю войн! Добре дошъл!
Като куче, което се завръща при господаря си след битка.
Така и аз дойдох да бъда окован от красивите кичури на моята кралица.
Винаги сме свързани,мой господарю.
Принц Амлет...
твърде много си пораснал, за да бъдеш удостоен като дете.
Приветствам ви, Кралю мой!
Но...
Татко ти никога не остарява за една мечешка прегръдка.
Как ми липсваше, сине мой!
Няма ли брат ти да ни удостои с присъствието си?
Не мисли за Фьолнир. Скоро ще се присъедини към нас.
Това беше на врата на принца, когато го свалих.
Но то е било предназначено за този принц.
Носи го винаги с любов.
Благодаря ти, татко!
Кралю мой!
Фьолнир! - Фьолнир е тук!
Грубият човек се завърна!
Слава на теб, Кралю мой!
Дайте питие на това свирепо сърце и убиец на хора. И аз ще пия със него.
Приемете моята чаша, сроднико!
Милейди!
Вижте как чашата на кралицата се подмокря за чуждите мъже,
но не и за нейния крал.
С какво може да се купи такава ароматна глътка?
Със сладко сребро? Или с твърда пръчка?
Млъкни, куче!
В името на Фрейр, ти клеветиш своя господар и господарка.
Моля те, братко! Това е просто шега! Шега!
Шоуто на ХЕЙМИР има лош стил,но аз го считам за мой близък приятел и съюзник.
Хайде, братко!
Този тук се нуждае повече от твоите грижи, отколкото аз.
Торир.
Торир,моят син!
За брат ми, Гарванът на войната! - За кралство Храфнси!
Да живее! - Да живее!
Врагът усети вкуса на живота ми.
Ранен ли си?
Не е на добре. Фьолнир не трябва да е мой наследник.
Тази вечер разпознах в сина ми неговата невинност.
Той трябва да разбере какво го очаква
Той е още малък.
Дядо ми бил на същата възраст, когато е трябвали да се качи на трона.
Било е различно.
Първо е трябвало да убие чичо си.
Не си виждал своята кралица цяло лято нали. Ела тук...
Позволи ми да те отведа в нашите покои.
Не.
Моли се, късметът ми да ме изпрати на бойните полета,
след като надвия тази рана.
Отказвам да умра тук от болест,
и да живея живота като старец с бяла брада и изнемощял в това легло.
Трябва да умра от меч.
Трябва да умра с чест.
Не се тревожи!
Ще умреш в битка, господарю!
Вратите на Валхала те очакват, знам го.
Това е същия път, който извървях с баща ми. И той своя.
Това е труден път за изминаване.
Не се страхувай, Амлет!
Прави каквото правя аз.
Кой лае?
Вълците на Всевишният?
Или е лай на селските псета?
Лайте, вие малки кутрета!
Вие двамата имате нужда от знание.
Да научите какво е да живееш и умреш със чест.
Да бъдеш победен в битка, а в смъртта, Валкириите се възнаграждат в гробовете.
Войната, която водите, ще ви отведе до тайните порти на Валхала.
Кученца сте, които искат да станат мъже.
Докажете, че не сте кученца!
Не само да сте мъже, но и да вечеряте като Крале.
А ти малко кутре...
Какво си?
Надушвам звяр в шубрака.
Всяко стадо, трябва да е нащрек. Да се озърта и слухти.
Защото врагът може да е приклекнал и впил нокти за засада.
Защо мислиш, че ТЕ трябва да те научат как да бъдеш мъдрец?
Мъдрост е, за да не бъдеш заблуден. - Кажи ми, как Один е загубил окото си?
Разгадай тайната магия на жените.
Никога не разгадавай тайните на жените, защото ТЕса хитри.
За това той е загубил окото си, защото жените могат да разгадават тайните на мъжете.
Магьосничките Норни ги предят и тъкат и те запознати със съдбите.
Живей в чест. - Живей в чест.
Пази семейната си кръв. - Пази семейната си кръв.
Знаеш ли какво означава това, Амлет, сине на Аурвандил?
Паднеш ли от меча на врага, ти трябва да отмъстиш или да живееш в срам!
Ще го направя, татко.
Острието ми няма да утихне, докато не се напие от кръвта му!
И живей без страх!
Защото съдбата ти е решена и не можеж да избягаш от нея.
Закълни се!
Заклевам се!
Това е сълзата ми, която пролях заради слабоста си.
Ще се завърне тогава, когато най-много сърцето ти копнее.
Сега, погледни гордо като мъж!
Приближи се, Амлет!
И кръвта на нашите Крале от дървото, нека се влее в теб
Татко!
Бягай! Бягай!
Бягай там, където е мястото на страхливците!
Сизараш погледа на брат си с изумление.
Знаех си, че ще го сториш.
Жалко, че никога преди не си обръщал внимание на копелето.
Сега, погледни колко бързо брат ти ще те довърши с меча!
Направи го, братко!
Убий ме!
Но знай, че носенето на откраднат пръстен, на те прави законен Крал.
Пропит с кръвта ми, която скоро ще плъзне от ръката ти като Змия.
Твоето кралство няма да бъде за дълго.
Нека това злодеяние те преследва, пез всичките нощите от живота ти.
Докато пламтящото отмъщение не те изгори до смърт,
Убий ме!
За Валхала!
Крал Аурвандил е мъртъв!
Да живее крал Фьолнир! - Да живее крал Фьолнир!
Приветствам ви,Кралю! Приветствам ви,Кралю!
Донесете ми главата на момчето!
Разпръснете се!
Ти в дясно!
Заемам се! - Там!
Заобиколете го!
Ще го направя бързо.
Приветствайте, Крал Фьолнир!
Приветствайте, крал Фьолнир! - Приветстваме ви, крал Фьолнир!
Приветстваме ви, крал Фьолнир!
Крал Фьолнир си намери кралица.
Фьолнир! Фьолнир! Господарю!
Момчето...
Момчето е мъртво.
Морето го погълна.
Потъна като камък.
Ще отмъстя, татко! Ще те спася, майко! Ще те убия, Фьолнир!
С Е В Е Р Н Я К Ъ Т
ВЕНЕТИТЕ Земята на Русите
ГОДИНИ ПО КЪСНО
Бащата на войната ви нарежда! Преобразете се, братя!
Мечки и Вълци - берсерки, потопете се в ярост!
За Валхала!
Какво правиш? Хайде, хайде!
Хайде!
Отивай там, старо...
Тези диваци имат нужда от свещеник.
А ти, Бьорнулфур, се справи добре.
Никога не съм бил добре.
Когато те намерихме като малък...
Сърцето ти беше по студено от желязо
Слабаци!
Аз съм силният! Единственият велик!
Майко!
Свири, глупако, свири!
Пълзи в сенките, убиецо на моя народ!
Крий се!
Въпреки че брат ти ми открадна очите,
аз те виждам.
Не съм ничий брат.
Не е достатъчно за човек, който никога не плаче.
Принц, Амлет!
Принцът, който... избяга от съдбата си.
Звяр, който... не се грижи за никого.
Звяр, който... пуска сълзи на хората в очите.
Сега си спомни, кой ти пусна последната си сълза.
Спомни си клетвата да поправиш грешното.
Спомни си за Краля на гарваните.
Спомни си!
Споменът идва от соления океан, на който трябва да си,
на края на света.
Подхранващ се от реката на омразата, която тече във вените ми.
Ще те отведе до северния остров,
където извира пламтящо езеро.
Извиващо се от Черния планински връх.
Там ще удавя убиеца на баща ми!
Следвай опашката на лисицата до дома на Всевищният.
Потърси съдбовния меч, който отговаря на твоята жестока ярост.
Защо ми даваш напътствия, вещице?
Където свършва пътят от пепелта...
Там започва приключението ти.
Кралица.
Пусни ме.
Не можеш да избягаш от съдбата, която Норните са сплели.
А сега, върви!
Тези роби ще отидат в Упсала.
Тези на пазара в Киев.
Тези, изпрати в Константинопол.
А тез силните,
ще отидат чак до брега при Фьолнир в Исландия.
Кой е този Фьолнир?
Фьолнир Безбратният.
Наречен така, след като убива брат си. Опозореният крал Аурвандил гарванът.
Знам за него.
Защо тези роби отиват за Исландия? Фьолнир управлява Кралство Храфнси.
Той избягал към далечната граница със съпругата и сина си,
след като норвежкия крал Харалд превзема кралството му.
Фьолнир напразо е убил брат си. Сега той гледа стадо овце.
Татко!
Не се тревожи,
когато срещна със собственика, ще му благодаря за топлота, с която ме дари.
Донеси тези две въжета.
Не можеш да се скриеш в тези робски дрехи, Северняко.
Кой те изпрати тук, тъкач на заклинания?
Кой би искал да бъде роб?
Скрий хитростта си.
Покажи на овчаря, че си овца.
Ще покажа на овчаря пътя му.
Дръжте се!
Ела тук!
Не мърдай!
Дръж се за ръката ми!
Държа те!
Призрак
Ще отмъстя, татко! Ще те спася, майко! Ще те убия, Фьолнир!
Исландия
Към брега!
Ставайте и се опитайте да се довлечете.
Натам!
Хайде!
Остави го!
Чайките ще го изкълват. Гладни са.
Движи се, робе!
Защо се криеш на такова адско място?
Тази земя крие зло.
Съдбата ми ме доведе тук.
За да намеря откраднатото от мен.
И какво е то?
Майка. Баща. Кралство.
Това ли е твоето кралство?
Предателят, който открадна кралството ми,
избяга тук, когато друг Крал го отне от него.
Ще си тръгна, ще приключа с него.
Аз съм Олга от Брезовата горичка.
Тази вечер се заклевам да избягам от този пуст остров.
Тогава ще трябва да се изправиш срещу много врагове.
Както и ти.
Но ти ще се изправиш срещу тях сам.
Виж, силата ти чупи костите на мъже,
а аз имам хитростта да им разбъркам умовете.
Вие двамата, бавите веригата!
Движете се!
Защо правим това? - Кое?
Това. - Кое?
Това е робска работа.
Ти си вождът.
Това е твоя храм, а аз съм наследник на това свято място.
Никога не се знае дали това място, ще те превърне в крал или роб.
Най-добре е да си подготвен и за двете.
И за да предотвратиш последното, това, което трябва да направиш,
е да покажеш на робите си, че си толкова силен, колкото са те.
Но... никой не ни гледа.
Отиди да донесеш трева и помисли какво ти казах.
Спри! - Хайде.
Не, не!
Фьолнир, господарю!
Вашите роби са тук.
Хайде, покажи ми ги!
Къде са останалите? - Станете на крака!
На крака, роби!
Сега, копелета!
Жалко за тези.
Не са издръжливи.
Няма да издържат до зимата.
Продай всичките.
Дай да видя този.
Този ще го задържа .
Не съм впечатлен...
от неговата воня.
Никога не ме гледай в очите, робе!
Е, чудя се как наричат звяра като теб във Венетската земя.
Аз съм Бьорнулфур.
Само по името може да се разбере, че е силен като мечка.
Но ако си вълк във овча кожа, кълна се, че сам ще ти тегля ножа.
Ще запазим този.
Останалите могат да потеглят.
Но майка има нужда от две в кухнята и една за прането.
Върви!
И двама мъже за реколтата. - Добре.
Тези двете за кухнята, и тази за прането.
И изберете двама мъжки за полето.
И тази също.
Избелете ръцете й...
и дългата й коса.
Искаш да избягаш ли, а? Мечо!
Дори да избягаш от тази ферма, ще бъдеш мишена за гладните лисици.
Този остров е безплодна пустош.
Най-добре се наспи.
Марш,марш от тук!
Злобна крадлива кучка!
Махай се! Махай се!
Далеч от мен!
Махай се!
Махни се!
Ще отмъстя, татко!
Ще те спася, майко!
Ще те убия, Фьолнир!
Махни се! Върви!
Върви да почиваш!
Там!
Спрете там!
Вие, продължете с това! Заедно, сега!
Какво,изгуби ума си ли?
Обърни!
Затвори вратата!
Намери ли го?
Това, което си изгубил.
В къщата, когато беше там.
Намерих го.
Сипи ми още.
Това е кошмар...
Тогава трябва да се събудиш.
Техното е кошмар.
Ти!
Ти, движи се сега! Идваш с нас!
Не ти е мястото тук. Фьолнир те иска по-близичко.
Ако ме загубиш, ще дойдеш ли да ме откриеш?
Ще дойдеш ли... - Ти!
Седни, Амлет - син на Аурвандил.
Твоята другарка ли ти каза за мен?
Не.
Друг, по-приказлив.
Старият безумец.
ХАЙМИР.
Той говори за отминалите дни.
И дни, които тепърва предстоят.
Фьолнир му отряза езикът
извади му очите,
преди да го убие.
А аз ги възвърнах наново.
Любезни приятелю...
сега и за теб ще отмъстя.
Боя се, че трябва да го кажеш на мен.
Уви, не му направих нови уши.
Срещнаха острието на Фьолнир.
Достатъчно!
Знаеш защо дойдох.
Все още си звяр, облечен в човешка плът.
Говори,Магьоснико! - Така да бъде, робе!
Скитащият пророк...
събуди се ти сега...
от твоята смърт!
Чуй ме...
ХАЙМИР!
Той дойде!
Здравей, кутренце!
Търся оръжието, което Норните на съдбата избраха за моето отмъщение.
Чуй ме...
Изкован е от най-добрия ковач,
които някога ковал най смъртоносните оръжия.
Меч направен от най-рядко желязо.
Вливащ се в тялото и духа на човека, а в ръката на собственика той е като вятър.
Острието му остро е като зъб на дракон.
Той никога не може да се счупи или огъне.
Острието му се охлажда само с човешка кръв.
Ненадминат на бойното поле, няма друг като него.
Неговото име е...
Призрака.
Кръвопиеца.
Мрачния.
Естеството на меча е в магията.
Защото може да бъде събуден само в тъмната нощ.
Или до Черните порти на Хел.
За Портите на Хел, мечът ми ще бъде справедлив.
С удоволствие ще нахраня Призрака във вечната нощ.
Нека се наслади на момента, в който го направиш
Изберете между добротата на твоите родители или омразата към враговете?
Нищо от това.
Сърцето ми знае само отмъщение.
Покажи ми.
Трябва да посетиш собственика на Призрака: Обитателя на планината.
Белязан е той от светлината на пълнолунието.
Тъй като сенките му не са гостоприемни.
Белязан е той от светлината на пълнолунието!
Торир ще избере най-силните.
Той иска да докаже, че хората на Хакон...
Желязната брада и другите са родени в калта и водата.
Да.
Калта ще бъде всичко, което ще остане от тях.
Раки!
Раки.
Закарай Раки у дома.
И вие двамата, почти се разсъмва, приберете се да поспите.
Да, господарю. - Раки!
Ти, събуди я!
Събудия я. Знаеш коя.
Събуди се, Олга! Събуди се. Стани на крака.
Косата на Валкирия.
Моята пищна руска кучка.
Кървиш курво!
Ще се грижиш за нея, или и двете ще потънете в земята.
Благодари на Норните, че вързаната жена е единствената
която те спаси тази вечер, страхливецо!
Аз съм глупак.
Беше ми предсказано, че ще убия убиеца на баща си в пламтящото езеро.
Докато дойде този ден,
ще измъчвам човека, който направи живота ми ад.
Спи спокойно, нощно острие!
Да. Ние жадуваме за отмъщение.
Но не можем да избягаме от съдбата си.
Поставете ги в редица, хайде!
Чакай! - Не го закривай!
Къде ни водят?
Нещо за празника на вожда.
Снощи го видях при теб.
Тогава знаеш, че Фьолнир никога няма да ме докосне,
ще трябва да напусна острова. - Хубаво го одра.
Намерих меча на отмъщението, който ще го унищожи.
Кога ще го направиш? - Когато трябва.
Засега ще бъда тази ферма като роб, избягал от гроба.
Той смята, че Амлет отдавна е мъртъв. - Да, но... майка ти?
Тя ще се наслади на мъките на Фьолнир.
Само симулира любовта си, за да защити детето.
Няма ли... - Когато я освободя, ще взема момчето с мен.
Ще ме върнат в кухнята. - Нашият план си заслужава чакането.
Отивай. - Бьорнулфур, движи се!
Ти, отзад! - Побързай!
Торир, милорд, липсва ни един човек.
Това е за неделния пир.
Не съм дете, косата си е моя.
Зная зрелите мъже, които се нуждаят от жена с такава коса да укротят страстите си.
Поставете ги в редица!
Ще можеш да празнуваш след играта, робе. Премести се веднага!
Господарю!
Торир, господарю!
Можеш ли да се биеш, робе?
Погледни ме в очите, робе.
Попитах: знаеш ли да се биеш?
Какъв е този шум?
Никога ли не си виждал Кнатра преди?
До настъпването на нощта ще си видял достатъчно.
Борба до кръв!
Хвърли го тук!
Засрами се, глупако!
Имаме нужда от още мъже!
Не, не!
Гунар! - Не!
Спрете играта, сега!
Не го докосвай!
Гунар! - Спрете играта!
Отдръпни се, човеко! - Гунар!
Сбогом, дете! - Не!
Фьолнир, помогни му!
Гунар, Гунар! - Събуди се!
Глупаво дете, събуди се!
Гунар, Гунар! - Гунар!
Събуди се! Събуди се, Гунар! Събуди се!
Гунар, Гунар!
Събуди се! Събуди се!
Събуди се!
Победихме ли?
Говори като син на истински вожд!
Смел юнак! - Смел си, Гунар!
Ти!
Ела.
Показа се смел и лоялен.
Когато се върнем във фермата, ще ти бъдат предоставени привилегии.
Работата ти ще бъде по-малко. Ще командваш другите роби.
И Бьорнулфур...
като награда за това, че спечели играта, ще ти позволя да си избереш жена.
Дори онази руска мърла, която ти хваща око.
Която Татко също я искаше,
постоянно.
Но знай, че никога няма да бъдеш свободен човек.
Вонята на нисък роб никога няма да избяга от теб.
Да.
Благодаря ти.
Ще ни липсва чистенето ти на оборите.
За сина ми, Гунар!
За ваше здраве! - За ваше здраве!
Олга!
Защо не ме търсиш.
Беше ли се изгубила?
Само ако исках,нямаше да ме намериш.
Майко Земя, чуй молитвата на дъщеря си.
Покажи ни пътя как да унищожим нашите поробители,
и насочи любовта ми към неговия плам и скръб.
Какво правиш?
Тук, където нишките на съдбата ни свързаха,
прегърнати от дърветата, аз говоря с майката Земя.
Какво ти отговори?
Ще ти помогне да стигнеш до майка си.
Моята земна магия ще разпали пламъците на твоя меч.
Утре вечер, ти и аз,
ще започнем този кошмар...
и ще доведем живота на Фьолнир до хаос.
Пирът на Нощното острие
Приключвай.
Обратно към конюшните.
Ти!
Слугите на Фьолнир?
Сложете ги пред престола на нашия господар.
Красавице!
Не бойте се! Първи сте от многото! - Помощ!
О, ще разбера кой е направил това!
Ще ги открия и ще им изтръгна очите!
И ще им откъсна езиците!
Всички ще ридаят в ада!
Погледни, татко! Погледни какво е сторено с моите смели приятели!
Християнски чудовища! Чудовища!
Чудовища!
Мечко, ти ли направи това?
Отговори ми! Отговори ми!
-Спри това! -Сине
Успокой се!
Те бяха добри момчета.
С Фрейр, ние ще отмъстим.
Отведете го.
Прав ли е Торир?
Може ли да са християнските диви свине?
Техният бог с разлагаща се плът, закована на кръстовидно дърво.
Но защо?
Тези момчета никога не са ги докосвали.
Как биха могли да намерят оръжия?
Не.
Тези рани не са от нашия свят.
Този смутен дух ще язди отново.
Той върти гладно острие.
Хайде, ще му приготвя жертва.
Вървете...
кръвожадни християни!
Правете каквото ви се казва!
Движение!
Взех гъбите.
Не тази нощ. Духовете ще нахлуят, има още кръв.
Черен дух, отслабни!
Отнеси този дар при стопанката си,
която стопанисва твоя яростен труп.
Раки! - Раки!
Какво има, Раки? - Раки!
Седни, Раки! Раки!
Раки!
Освободи я.
Фрейр, изглежда,я избрал за себе си. Мислейки, че е годна за пир.
Заслепен от кръвта и. - Моли се, гладът му да утихне.
Това не е дело на моя Бог.
Това е заклинание.
Тази вечер ще бъдете въоръжени, за да защитавате фермата, а тя е и ваш дом.
Как бихме могли да им се доверим, да ни защитят?
Ето, куче!
Баща ти не иска бунт от тия овце. Не се съмнявай в мъдростта му!
Върви!
Черни сънища, пробудете се!
Да, роби! Дръжте коловете си!
Няма да отблъснете демон с тези пръчки.
Дай тук!
Гладни ли сте?
Тази вечер вие ще сте храната!
Отидете да глътнете въздух.
Аз ще свърша тук.
Продължи!
Не ги докосвай! Не ги гледай в очите!
Нощните духове са влезли в черепите им, и са им яхнали умовете!
Торир, тук! Виждам го!
Махни се!
Тази вечер преди зазоряване.
Татко.
Остави ме.
Мечът ти е доста дълъг!
Спри с еротичните си шеги.
Аз съм твоя син.
Амлет?
Жив ли си?
Жив като смъртта.
Заклех се да оцелея до този момент.
Утре ще завърша делото с чест.
Едва тогава, ще разбера дали животът ми харесва.
-Ти си син на майка си. - И на баща ми.
Дойдох да отмъстя за крал Аурвандил.
Да задавя предателя - чичо ми, в собствената му кръв.
И да те освободя.
Виждам, че си наследил милосърдието на баща си.
Какво?
Никога не съм го оплаквала.
Ти беше неговата кралица.
Баща ти ме завлече на трона,
защото му родих син.
Не.
Неговата привързаност беше само към среброто и курвите му.
Не знам дали той имаше сърце, за да те обича.
Стига! - Страхливец, преструващ се, на Крал.
Той беше едно нищо. Беше поредния кръстосващ зъл роб.
Дръж си езика зад зъбите!
Плюеш в лицето на мъртвия си съпруг!
Той имаше брат си.
Добрият му брат.
Чичо ти не се срамуваше от себе си. Нито от овчарлъка.
Чичо ти ме обичаше. Познаваше добре миналото ми.
Амлет.
Нима вярваше, че приказката, която ти разказах, е истина?
За благородната булка, родом от земя Бретания.
Никога не съм била негова благородна булка.
Колко лесно ставаме принцеси, когато зверовете ни крадат за свои жени!
Да.
Беше заченат насила в майка си.
А Гунар е заченат с любов и интерес.
Не.
А сега чуй и това.
Аз бях тази, която умолявах на колене Фьолнир да убие крал Аурвандил.
Притисках устни си към силната му мъжествена ръка.
Целувах я...
и се молех,
да не си спомням никога този ден.
Фьолнир уби баща ти с благословията на твоята майка.
Но аз го видях.
Видях как Фьолнир те отвежда.
Крещя. - Крещях ли?
-Смях се. - Лъжеш!
Сега, когато си тук, какво ще правиш?
Трябва да убия теб и всичко, което ти е скъпо.
Но ти ме обичаш. Тъй както син обича майка си, а майката сина.
Спаси живота на брат си. Ти...
Ти обичаш!
Ти...
... обичаш!
Никой освен мен не знае кой си,
а си готов за отмъщение.
Дете, родено от насилия.
Но, ако убиеш Фьолнир,
ако убиеш Торир...
и ако си толкова разярен, че да убиеш и моя Гунар,
ти ще бъдеш моят нов Крал.
И заедно,
ще трябва управляваме.
Кучка!
Вкусът ти и умът ти вонят на баща ти!
Трябваше да си мъртъв с него! - Думите ти са отрова!
Аз съм твоята смърт!
Къде е майка ти?
Кажи ми.
Къде?
Тя е червей като Фьолнир!
Ще унищожа него и всичко, което тя обича!
Ще бъда ледена буря от желязна стомана!
Ще имам своето отмъщение!
И още!
Но какво ще правим сега?
Трябва да се отправя към хълмовете.
Майка ми откри кой съм. Скоро и всички други.
Ще тръгна с теб. - Не.
Те не знаят, че си част от това. Утре ще ме ловуват.
Защо?
Закла ли я?
Няма да заколя жена. Дори тази вещица.
Торир лекува моята луда ярост.
Добро облекчение.
Утре вечер ще се върнеш да убиеш Фьолнир ли?
Ако Норните на съдбата го позволят.
Каквото и да се случи утре, бъди готова за бягство.
Сърцето му...
Неговото...
Сърцето му... Той е взел сърцето му!
Какъв демон е това?
Какъв демон изяжда сърцето на смел млад мъж?
Фрейр, чуваш ли ме?
Овладей болката си! Бъди силен мъж пред нисшите си роби!
Тук няма зъл дух!
Казах ти! Казах ти!
Това е моят прокълнат син Амлет!
Но нали го убихме като момче.
Трябва да ми повярваш! Той е тук!
Чудото на Аурвандил все още е живо!
Страхувам се, че е бил доведен тук от духа на гарваните и твоя мъртъв брат.
Това е невъзможно. - Мисли!
Той уби хората ти! Уби най-големият ти син!
И няма да спре, докато не отидеш под земята с нашия Гунар до теб.
Амлет е!
Никой бог не може да ти помогне с тази задача!
Трябва да откриеш сина ми и да го убиеш със собствените си ръце!
Нека думите ми бъдат острието за твоята яростна тъга!
Защото наказанието от снощи, не беше дело на един човек.
Открий робите, които се съюзиха с него.
Открий ги!
На колене!
Казах, долу!
Не знам и не ме интересува дали роб е помогнал за смъртта на сина ми,
но това е краят, който всички ще срещнете, ако не говорите сега.
Не?
Сега виждам, че страха от женска кръв е преодолян!
Ти! Ама разбира се, че си ти!
Фьолнир!
Остави я на мира!
Предлагам ти сърцето на сина ти в отплата на нейния живот!
Аз съм вълкът Амлет!
Син на Крал Аурвандил войнът Гарван!
Аз съм неговата мъст!
Разчленете го!
Доведете го при мен! - Нарежете го!
Той е мой!
В края на краищата...
ти си точно като баща си.
Зло породено от зло.
Откъде си сигурен, че това е сърцето на сина ти,
а не сърцето на бясното куче, което убих преди две нощи?
Къде е?
Не можеш... не можеш да ме убиеш.
Дори и да замахнеш с меч.
Не и сега.
Не е моето време.
Ще умра в битка.
Къде е сърцето на сина ми?
Один старият баща ще сложи вашия бог на кладата.
-Страхувай се от него! - Тишина!
Ще се върна за сърцето ти,
с майка ти заедно и аз ще го изям.
Один, нека Валкирия, твоята девица войн ме придружи до ослепителните ти порти.
Виждам баща си и майка си!
Виждам мъртвия си род!
Виждам господаря си в залата на Фрейр!
Той ме вика при себе си!
Тази вечер скърбя за края на Торир.
С тази остра стомана изпращам към дървото на предците,моят любим кон за жертвоприношение.
Сега ти си единственият наследник!
Часът на скръбта отмина.
Времето за отмъщение.
Настъпииии!
Това не е Валхала.
Не те отнесох толкова далеч.
Аз не съм Валкирия.
Мечтите за задгробния живот трябва да почакат.
Освен това...
още не съм приключила с теб.
Съдбата ми ме отведе в Исландия, за да изпълня обещанието си за мъст.
Но съдбата...
не ме подготви за среща с теб.
Винаги съм чуствала че сърцето ми като камък.
Не можех да си помисля, че ще го отворя за някой път.
Пожертва себе си, а можеше да избягаш.
Но ти завърна се за мен.
Никога не съм се чувствал толкова близък с друг човек.
Не и от дете.
Ще прокълна злото на майка ти.
Тя заличи миналото ми.
Дали Норните на съдбата, не са сплели друга нишка, която да следваш?
Какво ти казаха твоите богове?
Че, където и да отида, трябва да те взема със себе си.
Имам роднини в Оркни.
Можем да ги намерим... можем да намерим безопасно място там.
Заедно.
Не мога наистина да повярвам, че можеш да угасиш огъня на отмъщение.
Омразата е всичко, което някога съм познавал.
Но ми се иска да мога да се освободя от нея.
Имаш избор.
Нека намерим бъдещето си.
Добре дошли на борда.
Палубата на тази дървена лодка ще опре до земята след 21 дни,
ако духчето на късмета ни се усмихне.
Чаках хората на Фьолнир.
Синът му трябваше да се присъедини към нас.
Торир отплава по-рано...
със собствения си кораб.
Вдигай котва! Платната опъни!
Въжета горе!
Следвай вятъра, кормчия!
Раните ти.
Не е нищо спрямо това, което на реб ти се случи.
Вече ги забравих.
Кръвта на семейството ми!
Моята собствена кръв е вътре в теб!
Ти си кладенецът, от който ще се въздигне нашия род.
Не исках да ти казвам, докато не бях сигурна, че детето е в безопасност.
Ако Фьолнир е жив, децата ни никога няма да бъдат в безопасност.
Ако узнае за това, ще те преследва с целия огън на боговете.
-Не мога да го чакам! - Спри!
Сега има жива нишка, която ни свързва.
Бях глупак.
Трябваше да избягам с теб от съдбата си.
Дървото на живота, ми казва, че ще имаме две.
Моят меч, той ще ги спаси.
Но ти трябва да дойдеш с нас. Трябва!
Беше пророкувано, че трябва да избера,
между добротата към моя род или омразата към враговете ми.
И виж каква надежда извира пред нас.
Избирам и двете.
Заведете я в Оркни.
В замяна на този пръстен, моите роднини ще ви дадат 9 пъти повече.
Не, не, Амлет!
Ще бъдеш майка на Крале!
Не бива да бягаме от съдбата си!
Не!
Амлет!
Плавайте с мен, дъщери на Северния вятър!
Заведете мен и моите сподвижници до бреговете на предците на моите деца!
Там ще ви покажа една брезова горичка...
и безкрайни клони, с които ще танцувате в бурен бяс,
възхитени от праведния ви дъх!
Там е! Последвайте Фьолнир!
Той е!
Затворете къщата!
Кученцето, което някога ловувахте, ти изяде носа.
Сега вълкът порасна...
и кръвта ще ти изпие.
Каквото и да чуете, остане тук.
Пази го.
Пазете се и двамата,бъдете в безопасност. - Ще.
Вие сте свободни...
правете каквото желаете!
Фьолнир!
Никога!
В сърцето.
Благодаря ти.
Майко!
Ще те срещна пред Портите на Хел.
При портите на Хел...
ще ме намериш.
И там ще умреш...
от ръката, която уби баща ти.
Портите на Хел
Убита от меч.
Всички ще се срещнем отново, пред врати на стария Отец.
Ще отмъстя!
Ще почета кръвта ни!
Ще прережа нишката на съдбата!
Ще отмъстя!
Ще почета кръвта ни!
Ще прережа нишката на съдбата!
Ще отмъстя!
Ще почета кръвта ни!
Ще прережа нишката на съдбата!
Ще отмъстя!
Кръвта ми ще тече...
Валхала ме чака!
Нишката, която ни свързва, никога не ще се скъса.
В безопасност сме.
Сега премени през портите на Валхала.
С Е В Е Р Н Я К Ъ Т
Превод и Субтитри https://subsland.com/ maniivanov