Vyslyš mě, Ódine.
Otče všech bohů.
Povolej stíny dávných věků,
kdy Norny, tkající vlákno, vládly nad osudy lidí.
Slyš o princově žízni po pomstě uhašené u ohnivých bran pekelných.
Prince, zrozeného pro Valhallu.
Vyslyš mě.
Severní Atlantik
L. P. 895
Je tady.
Matko! Otec je tady!
Nikdy nevstupuj do mých komnat bez pozvání.
Král, paní. Král!
Pojď.
Ódin ho přivedl domů.
Sláva ti, krkavčí králi!
Válečný krkavče, sláva ti!
Sláva ti, pane!
Válečný krkavče. Sláva ti.
Sláva ti, dárci prstenů!
Kupředu, bratře!
Jděte!
Sláva ti, králi Aurvandile! Válečný krkavče, sláva ti!
Jako bojový pes, co se vrací k pánovi,
chci se nechat svázat kadeřemi své královny.
Navždy jsme spojeni, můj pane.
Princi Amlethe.
Dospěl jsi, nemohu tě vítat jako dítě.
Sláva ti, pane králi.
Ale...
otec nikdy nedospěje, aby si odepřel mocné objetí.
Chyběl jsi mi, synu.
Tvůj bratr nás svou přítomností nepoctí?
Na Fjölnira nemysli. Brzy bude s námi.
Když jsem ho našel, měl ho na krku princ.
Ale byl souzen tomuto princi.
Vždy ho nos v mé lásce.
Děkuji ti, otče.
Můj králi.
-Fjölnir. -Fjölnir se vrátil.
Hrubián se vrátil.
Sláva ti, pane králi.
Poskytni tomuto lítému zabijákovi pití, ať na něj mohu připít.
Přijmi můj pohár, příbuzný.
Paní.
Hleďte, jak se královnin pohár orosil z jiného muže než z jejího krále.
Za jaký kov si koupím voňavý lok?
Za sladké stříbro, nebo tvrdé železo?
Ztichni, pse!
U Freyra, pomlouváš svého pána a paní!
Prosím, bratře. Je to pouhý šašek. Šašek.
Heimir mluví sprostoty, ale držím si ho jako oddaného přítele.
Pojď, bratře.
Někdo další než já potřebuje tvé opatrování.
Thórire.
Thórir, můj syn!
-Na mého bratra, válečného krkavce! -Na království Hrafnsey!
-Na zdraví! -Na zdraví!
Nepřítel okusil má játra.
Jsi zraněný?
Dost na to, aby mohl být Amleth označen za mého nástupce.
Dnes jsem spatřil jeho nevinnost.
Musí být probuzen k tomu, co ho čeká.
Je to štěně.
Je mu jako mému dědečkovi, když převzal trůn.
To bylo jiné.
Ten musel nejdřív zabít svého strýce.
Neviděl jsi svou královnu čtvrt roku.
Pojď.
Odvedu tě do naší postele.
Ne.
Modli se, ať mi duchové dopřejí mnoho válek, až porazím toto zranění.
Odmítám zemřít na nemoc. Nechci žít dlouhý hanebný život s šedým vousem.
Musím zemřít mečem.
Zemřu čestně.
Netrap se.
Zemřeš v boji, můj pane.
Brány Valhally na tebe čekají, vím to.
Stejnou cestou jsem šel se svým otcem. A on se svým.
Nyní je to naše cesta.
Ódin.
Neboj se, Amlethe.
Dělej, co já.
Kdo to štěká?
Jsou to vlci Nejvyššího?
Nebo to štěkají vesničtí psi?
Slyšte, vy dvounozí psi.
Vypijte medovinu vědění a vidění.
Ať víte, co je žít a zemřít se ctí.
Být zavražděn v boji. A ve smrti být odměněn objetím Valkýr.
Bojovné panny vás odvedou do třpytivých bran Valhally.
Jste psi, kteří se chtějí stát lidmi.
Dokaž, že nejsi pes.
Nejenže jsi člověk, hoduješ jako král.
A co ty, štěně?
Co jsi zač?
Cítím chytrého žáka.
V každé chodbě by se měl člověk ohlédnout.
Špehovat okolí. Neboť nepřítel se může u podlahy krčit.
Každý člověk by měl uvažovat moudře, avšak moudře vědět, kdy bláznem být.
-Moudře vědět, kdy bláznem být. -Pověz mi, jak přišel Ódin o oko?
Naučit se tajnému kouzlu žen.
Nikdy nepátrejte po tajemství žen, ale vždy na ně dbejte.
Právě ženy mužská tajemství znají.
Norny, jež tkají vlákno u své studny osudu.
-Žít čestně. -Žít čestně.
-Chránit rodovou krev. -Chránit rodovou krev.
Víš, co to znamená, Amlethe, synu Aurvandilův?
Pakliže zhynu mečem nepřítele, musíš mě pomstít!
Nebo žít navěky v hanbě!
Pomstím, otče. Pomstím!
Mé ostří nepozná klid, dokud se nezpije krví z jeho prořízlého hrdla!
Žij navždy beze strachu!
Tvá budoucnost je dána, té neunikneš.
Přísahej.
Přísahám.
Toto je poslední slza, kterou jsi prolil jako slaboch.
Vrátí se ti, až ji budeš nejvíc potřebovat.
Nyní pohleď, jako muž.
Přistup, Amlethe.
Popatři v naší krvi na strom králů.
Otče!
Uteč! Uteč!
Nadělám z vás mršiny, podvraťáci!
Hledíš na bratrovu tvář překvapeně.
Věděl jsem to.
Škoda, žes nikdy nepohlédl parchantovi do očí.
Nyní pohleď, jak rychle se tvůj bratr ohání mečem.
Udeř, bratře.
Udeř.
Však věz, že nosit prsten ukradený, levobočka na krále nepromění.
Nasáklý mou krví...
brzy se ti bude plazit z tvé ruky jako had.
Tvé království nevydrží.
Nechť tě tento zločin pronásleduje do konce žití.
Než si planoucí pomsta smlsne na tvé smrti.
Udeř.
Udeř!
K Valhalle!
Král Aurvandil je mrtvý!
-Ať žije král Fjölnir! -Ať žije král Fjölnir!
Sláva ti, pane králi! Sláva ti!
Přineste mi chlapcovu hlavu!
Rozptylte se.
Běžte vpravo!
-Jdu na to! -Tamhle!
Odřízněte ho!
Udělám to pomalu.
Sláva ti, Fjölnire Bratruprostý.
-Sláva ti, králi Fjölnire! -Sláva Fjölnirovi!
Sláva králi Fjölnirovi!
Král Fjölnir si našel královnu.
Fjölnire! Fjölnire, můj pane!
Chlapec!
Chlapec.
Ten chlapec je mrtvý.
Zemřel na moři.
Klesl jako kámen.
Pomstím tě, otče. Zachráním tě, matko.
Zabiju tě, Fjölnire!
Pomstím tě, otče. Zachráním tě, matko.
Zabiju tě, Fjölnire!
Pomstím tě, otče. Zachráním tě, matko.
Zabiju tě, Fjölnire!
Pomstím tě, otče. Zachráním tě, matko.
Zabiju tě, Fjölnire!
Ruská země
Roky poté
Ve vašem lidském těle plane mysl medvědí.
Synové vlka Fenrira, vysvoboďte se ze své kůže.
Vlci budou výt v Ódinově bouři.
Válečníci budou padat zasaženi medvědí prackou.
Budeme bojovat do Valhally!
Zatím se vrátíme k lidské podobě.
My nebojácní budeme pít krev z ran našich nepřátel.
Společně budeme řádit na bitevním poli plném mrtvol!
Otec Války vám poroučí. Změňte svou kůži, bratři!
Zabijáčtí vlci, Berserkové, probuďte svůj vztek!
K Valhalle!
Co to děláš? Pojď, pojď.
Pojď.
Vlez tam, mrcho stará.
Ti divoši budou dobrým majetkem, viď, Björnulfre?
Máme se dobře.
Nejlépe.
Když jsme tě našli jako štěně...
věděl jsem, že máš srdce z chladného železa.
Moc slabý!
Chci silné. Ne slabé.
Mami!
Hraj, debílku, hraj!
Plaz se ve stínu, vrahu mého lidu.
Skryj se.
I když mi tví bratři ukradli oči...
Vidím tě.
Nejsem ničí bratr.
Nestačí být mužem, který nikdy nepláče...
princi Amlethe.
Princ, který opustil svůj osud.
Šelma, které na nikom nezáleží.
Šelma, která mačká slzy z lidských očí.
Vzpomeň si, za koho jsi prolil svou poslední slzu.
Vzpomeň na přísahu napravit zlo.
Vzpomeň na krále krkavců.
Vzpomeň.
Je v ní slaný oceán, který musíš přeplout.
Až na kraj světa.
Napájí mrazivou řeku nenávisti, která mi proudí v žilách.
Zavede tě na ostrov na severu...
kde je pramen planoucího jezera.
Tryská z vrcholu černé hory.
Tam utopím vraha svého otce.
Liščí ocas tě zavede do příbytku prastaré bytosti.
Tam nalezneš meč, který se vyrovná tvému krutému vzteku.
Proč mi vykládáš budoucnost, čarodějko?
Neboť tam, kde skončí tvá pouť popelem,
tam jiná započne svou cestu.
Královna.
Propusť mě.
Neutečeš osudu, který ti Norny utkaly.
Teď zmiz!
Tito otroci půjdou do Uppsaly.
Tihle na trh do Kyjeva.
Pošlete je do Konstantinopole.
A tihle silní...
zvládnou cestu až na Fjölnirovo panství na Islandu.
Kdo je ten Fjölnir?
Fjölnir Bratruprostý.
Protože zabil svého bratra, zostuzeného krále Aurvandila, válečného krkavce.
Vím o něm.
Proč jeho otroci míří na Island? Fjölnir vládne v Hrafnsey.
Uprchl do toho zapadlého pohraničí se svou ženou a synem,
když mu norský král Haraldr vzal jeho království.
Fjölnir zabil bratra nadarmo. Teď chová ovce.
Otče.
Neboj se.
Až potkám tvého majitele, poděkuji mu za tvou vřelost.
Přineste ty dva provazy.
Tvoje beránčí roucho tě neskryje, Seveřane.
Co říkáš, zaklínačko?
Chceš-li být otrokem...
skryj svou lest.
Ukaž pastýřovi, že jsi ovce.
Ukážu pastýřovi jeho smrt.
Držte výztuž!
Pojďte sem!
Zůstaňte stát!
Chyť mě za ruku!
Mám tě!
Pomstím tě, otče. Zachráním tě, matko.
Zabiju tě, Fjölnire.
Island
Do řady!
Vstaňte! Pohyb, pohyb!
Tamhle!
Pohyb!
Nech ho shnít!
Rackové ho sežerou. Jsou hladoví.
Pohni, svině!
Proč ses chtěl ukrýt na tak pekelném místě?
Tahle země skrývá zlo.
Osud mě sem přivedl.
Mám najít, co mi bylo ukradeno.
A co to bylo?
Má matka, můj otec, království.
Tohle je tvé království?
Zrádce, který mi ukradl království, sem prchl, když mu ho jiný král vzal.
Odejdu, až s ním budu hotov.
Jsem Olga z Březového lesa.
I já přísahám, že z tohoto ostrova uteču.
Budeš čelit mnoha nepřátelům.
Ty také.
Ale budeš na ně sám.
Tvá síla láme lidem kosti.
Moje lsti jim polámou mysl.
Vy dva! Držte huby!
Jděte!
-Proč to děláme? -Co?
-Tohle. -Co?
To je práce pro otroky.
Jsi náčelník.
Je to tvoje svatyně. A já jsem dědic tohoto svatého panství.
Žádný muž neví, zda oslaví příští Vánoce jako král, nebo jako otrok.
Nejlepší je být připraven na obojí.
Abys to druhé zažehnal, musíš ukázat svým otrokům, že jsi silný jako oni.
Vždyť se na nás nikdo nedívá.
Přines nám syrovátku. Přemýšlej o tom, co jsem říkal.
-Drž štít nahoře. -Držím.
-Postoj! -Držím! -Nedržíš! -Uvidíme!
Ne! Ne!
Fjölnire, můj pane!
Tvoje zásilka je tady!
Tak mi ji ukaž.
-Kde je zbytek? -Postavte se! -Vstávejte!
-Vstávejte! -Vstaňte, otroci!
Do řady, bastardi!
Ubožáci.
Ani stát nevydrží.
Nepřežijí zimu.
Všechny je prodejte.
Ukaž mi tohohle.
Měli jsme tu horší.
Nedělá na mě dojem.
Smrdí.
Nikdy se mi nedívej do očí, otroku.
Zajímalo by mě, jak říkají v Ruské zemi zvířatům, jako jsi ty?
Jsem Björnulfr.
Už podle jména je poznat, že je silný jako medvěd.
Jestli jsi ale nespolehlivý jako vlk, přísahám, že tě zabiju sám.
Jeho si necháme.
Zbytek může jít.
Ale matka potřebuje dva do kuchyně a jednoho na prádlo.
Pohyb.
-A dva muže na sklizeň. -Dobře.
Tihle dva do kuchyně a ji na prádlo.
A vyber dva muže na pole.
A ji také.
Ať má ruce stále bílé...
a vlasy dlouhé.
Chystáš se přelézt, Medvědovlku?
I kdybys z téhle farmy uprchl, stal by ses mršinou pro modré kočky a selkie.
Tenhle ostrov je pustina.
Raději se teď vyspi.
Pryč! Pryč! Pryč!
Zlodějská čarodějská potvoro.
Huš. Huš.
Leťte pryč.
Pryč. Zmizte!
Zmizte.
Pomstím tě, otče.
Zachráním tě, matko.
Zabiju tě, Fjölnire!
Sem. Jdi.
Běž se vychcat.
Tamhle.
Stůjte.
Ty! Dělej! Zmizni!
Kam jsi dal rozum?
Otoč se.
Zavři dveře.
Našel jsi to?
To, co jsi ztratil?
Bylo to dnes v domě?
Bylo...
a víc než to.
Je to zlý sen.
Tak se musíš probudit.
Je to jejich zlý sen.
Ty!
Ty, ženo! Půjdeš s námi.
Sem nepatříš.
Fjölnir tě chce u sebe.
Jestli mě ztratíš, také mě půjdeš hledat?
-Půjdeš? -Hybaj.
Posaď se, Amlethe, synu Aurvandilův.
Řekla ti o mně kamarádka, co žere kuřata?
Ne.
Někdo upovídanější.
Starý blázen.
Ubohý Heimir.
Mluví o dávných dnech
i těch, co nastanou.
Fjölnir mu vyřízl jazyk
a vydloubal mu oči,
než ho zabil.
Ale já mu udělal nové.
Laskavý příteli.
Věz, že pomstím i tebe.
Budeš muset mluvit na mě.
Nové uši jsem mu totiž neudělal.
Také se potkaly s Fjölnirovou čepelí.
Dost!
-Víš, proč jsem přišel. -Pořád jsi zvíře, skryté v lidském mase.
-Mluv, čaroději. -Budiž, otroku!
Potulný proroku...
Probuď se...
ze své vraždy.
Slyš mě!
Heimir...
přišel!
Ahoj, štěně.
Hledám zbraň, kterou mi Norny osudu vybraly pro mou pomstu.
Slyš mě.
Ukován nejvražednějšími zbrojíři,
co kdy vylezli zpod břicha velkého červa.
Meč z toho nejtajnějšího vzácného železa.
S rukojetí z kosti jötnara,
lehoučký v majitelově ruce,
však jako dračí tesák, jehož bodnutí neotupíš,
nezlomíš ani neohneš.
Jeho čepel zchladíš pouze lidskou krví.
Plane plamenem boje jako žádný jiný.
Jmenuje se...
Draugr.
Nemrtvý.
Je předurčený.
Povaha meče je však obtížná.
Lze ho vytasit jen v temnotě noci,
nebo u černých bran pekel.
Brány pekel budou pro můj meč vhodné.
Rád budu krmit Fraugra ve věčně trvající noci.
To budeš také rád, až přijde chvíle k volbě
mezi laskavostí k blízkým a nenávistí k nepřátelům.
To je snadné.
Mé srdce zná jen pomstu.
Ukaž mi ho.
Musíš navštívit Draugrova majitele, obyvatele pahorku.
Dávej pozor na měsíční světlo za úplňku.
Neb stíny nejsou pohostinní hostitelé.
Dávej pozor na měsíční světlo za úplňku!
Thórir si vybere ty nejsilnější.
Zítřek ukáže, že muži Hákona Železobrady jsou zplozenci bahna a vody.
Jo.
Jen to bahno z nich zbude.
Rakki!
Rakki.
Odveďte Rakkiho domů.
-A vy dva... -Pojď, Rakki. -Už bude svítat. Běžte do postele.
-Ano, můj pane. -Rakki!
Vstávej.
Přiveď ji. Víš kterou.
Ano.
Vstávej, Olgo. Vzbuď se. Vstávej.
Vlasy Valkýry.
Na divošské slovanské děvce.
Trocha krve.
Nečistá kurvo!
Potrestáš ji, nebo obě skončíte mrtvé v zemi.
Poděkuj Nornám, že ženin příliv je jedinou krví,
která bude dnes ve tvém domě prolita. Zbabělče.
Jsem blázen.
Bylo předpovězeno, že zabiji vraha svého otce v hořícím jezeře.
Než ten den přijde,
budu mučit toho, kdo mi udělal z života peklo.
Spi sladce, noční čepeli.
Ano, žízníme po odplatě.
Ale našim osudům neutečeme.
Postavte je do řady! Honem!
-Počkejte! -Nezahálejte!
Tohle je na nedělní hostinu.
Kam nás to vedou?
Prý na náčelníkovu hostinu.
Včera v noci jsem ho viděl s tebou.
Pak víš, že na mě Fjölnirův dotek neulpí, než tenhle ostrov opustím.
Dobře jsi ho označkovala.
Já našel chladné železo, které ho sklátí.
-Kdy to uděláš? -Až budu muset.
Zatím tu budu na statku strašit jako hladová mrtvola, co vstala z hrobu.
-Fjölnir myslí, že je Amleth dávno mrtvý. -Ano. Ale co tvá matka?
Bude si libovat ve Fjölnirových mukách.
-Lásku jen předstírá, aby chránila dítě. -Nechtěla by...?
Až ji osvobodím, vezmu i chlapce, budu-li muset.
-Poslali mě zpátky do kuchyně. -Björnulfre! -Dokážeme-li ho... -Náš plán musí počkat.
-Běž. -Björnulfre, pohni!
Můžeš oslavovat po hře, otroku.
-Ty, dozadu! -Pohněte!
Thórire, můj pane. Chybí nám jeden muž.
Tohle je na nedělní hostinu.
Nejsem dítě. Jsou to moje vlasy.
Znám dospělé muže, kteří potřebují, aby jim žena pečovala o vlasy.
Seřaďte je!
Můžeš oslavovat po hře, otroku. Pohněte sebou!
Můj pane.
Thórire, můj pane.
Umíš bojovat, otroku?
Dívej se mi do očí, otroku.
Ptal jsem se, jestli umíš bojovat.
Co je to?
Tys ještě nikdy neviděl knatttré?
Než padne noc, uvidíš jich dost.
Hrajte do krve!
Hoď ho sem.
Zostuzuješ naše rodové jméno!
Potřebujeme víc mužů!
Ne! Ne!
-Gunnare! -Ne!
Zastavte hru! Hned!
Nesahej na něj!
-Gunnare! -Zastavte hru!
-Ustupte, chlapi. -Gunnare!
-Spratku blbá! -Ne!
Fjölnire, zavolej ho.
-Gunnare! Gunnare! -Prober se.
Hlupáčku hloupej. Prober se.
-Gunnare. Gunnare. -Gunnare.
-Prober se. -Gunnare. Gunnare. -Prober se!
Gunnare. Gunnare.
-Prober se. -Gunnare. Ne. -Prober se!
Prober se.
Vyhráli jsme?
Slova pravého náčelnického syna.
Odvážný hoch. Odvážný mladý muž.
Ty.
Tudy.
Prokázal jsi odvahu a věrnost.
Až se vrátíme na statek, budou ti poskytnuta jistá privilegia.
Tvoje práce bude méně namáhavá. Budeš velet námaze druhých.
A Björnulfre...
jako odměnu za vyhraný zápas tě nechám, aby sis vybral ženu.
Klidně tu slovanskou kurvu, co okukuješ.
Otci přišla příliš...
nepoddajná.
Ale věz, že svobody se od nás nikdy nedočkáš.
Zápach neurozeného otroka z něj nevyvane.
Ano.
Děkuji.
-Budeš nám chybět. -Při mytí hajzlu.
Na mého syna, Gunnara.
-Na zdraví! -Na zdraví!
Olgo.
Našel jsi mě.
Byla jsi ztracená?
Jen pokud jsi mě hledal.
Matko Země, vyslyš modlitby své dcery.
Ukaž mi cestu,
jak zničit ty, kteří nás zotročili.
A osvoboď mou lásku od jeho ohně a zármutku.
Co jsi dělala?
Zde, kde nás k sobě připoutala vlákna osudu.
V objetí pod stromy. Zde mluvím se Zemí.
Co ti říká?
Jak se spojit s tvou matkou.
Má zemská kouzla rozdmýchají plameny tvého meče.
Zítra v noci, my dva...
započneme zlý sen.
Vneseme do Fjölnirova života chaos.
Noc, kdy se ostří nasytí
Hotovo.
Zpátky do stájí.
Ty.
Sluhové Freyrovi.
Položte je k nohám našeho pána.
Ty slabochu.
-Nebojte se. Jste první z mnoha. -Ne. Osvobodíme tě! -Prosím!
Zjistím, kdo to udělal.
Najdu je a vyrvu jim oči!
Vytrhnu jim jazyky!
Všichni budou úpět v pekle!
Pohleď, otče. Tohle provedli mým odvážným přátelům.
Křesťanské stvůry! Stvůry!
Stvůry!
Holá brado, to jsi udělal ty?
Odpověz! Odpověz!
-Přestaň! -Synu!
Uklidni se.
Byli to dobří kluci.
Přísahám Freyrovi, že je pomstíme.
Odveď ho.
Má Thórir pravdu?
Udělaly to ty křesťanské svině?
Jejich bůh je mrtvola přibitá na strom.
Za co?
Tihle kluci se jich nedotkli.
A kde by vzali zbraně?
Ne.
Tahle zranění nejsou z tohoto světa.
Ten rozlícený duch udeří znovu.
Mává hladovou čepelí.
Běžte. Připravím oběť.
Pohněte!
Krvežízniví křesťani!
Poslechněte.
Jděte.
Mám ty houby.
Dnes v noci ne. Duchové udeří a prolijí další krev.
Černý duchu ženského rodu, utiš se.
Přijmi tuto obětinu pro svou paní
a odvolej svého zuřivého zabijáckého psa.
-Rakki. -Rakki!
-Co je, Rakki? -Rakki!
Sedni, Rakki! Rakki!
Rakki!
Odvažte ji.
Zdá se, že si Freyr sám vybral, kdo by měl být vhodnou obětí.
-Oslepena jeho krví. -Snad byl jeho hlad utišen.
Tohle není dílo mého boha.
Tohle jsou trollí čáry.
Dnes dostanete zbraně, abyste bránili statek.
Je to i váš domov.
Jak jim můžeme věřit, že nás ochrání?
Tu máš, pse.
Tvůj otec nechce povstání rozkurážených otroků. Nepochybuj o jeho moudrosti.
Jděte!
Temné sny, povstaňte.
Hej, otroci! Máte pěkné klacky!
Tu máš. Hodně štěstí, až s ním budeš odhánět démony.
Tu máte.
Máš hlad?
Dnes v noci budeš žrádlem ty!
Běžte na vzduch.
Já to tu dodělám.
Běžte.
Odveď ji!
Nedotýkej se jich! Nedívej se jim do očí!
Do jejich těl vstoupili noční duchové a ovládají jejich mysl!
Thórire! Pryč, dísy!
Zmizte!
Setkáme se před úsvitem.
Otče.
Odejdi.
Máš dlouhý meč.
Nežertuj.
Jsem tvůj syn.
Amlethe?
Ty ještě žiješ?
Životem smrti.
Ale přísahal jsem, že přežiju do této chvíle.
Zítra čestně dokončím své úkoly.
Teprve pak zjistím, zda mi žití vyhovuje.
-Jsi syn své matky. -A svého otce.
Přišel jsem pomstít krále Aurvandila.
Zadusit svého zrádného strýce, až bude umírat v krvi.
A vysvobodit tě.
Vidím, že jsi po otci podědil prostotu.
Co to říkáš?
Nikdy jsem pro něj netruchlila.
Byla jsi jeho královna.
Tvůj otec mě snášel,
protože jsem mu porodila syna.
Ne.
Měl zalíbení jen ve stříbře a jebání svých kurev.
Nevím, zda měl v srdci místo i pro tebe.
-Mlč. -Byl to slaboch, co si hrál na krále.
Byl bezvýznamný. Byl to jen další pyšný chlípný otrokář.
Drž jazyk za zuby!
-Pliveš do tváře mrtvému manželovi. -Zato jeho bratr...
Jeho dobrý bratr.
Bastard se za sebe nestydí, ani za své řemeslo.
Tvůj strýc mě miloval, byť dobře znal mou minulost.
Amlethe.
Stále věříš pohádce, když jsem ti řekla pravdu?
„Urozená nevěsta pocházející z Bretaně.“
Nebyla jsem jeho nevěstou.
Jak snadno se opět staneme princeznami, když si nás zvířata vyberou za ženy.
Ano.
Zrodil ses z násilí na své matce.
Gunnar byl počat svobodně z lásky.
Ne.
A věz toto.
To já jsem prosila na kolenou,
aby Fjölnir zabil krále Aurvandila.
Přitiskla jsem své rty k jeho silné sladké ruce.
Políbila jsem ji
a prosila jsem.
Aby tento den nikdy nenastal.
Fjölnir nařídil tvou smrt s požehnáním tvé vlastní matky.
Vždyť jsem to viděl.
Viděl jsem, jak tě Fjölnir odnáší.
-Křičela jsi. -Křičela?
-Smála jsem se. -Lžeš!
Když jsi teď tu, co budeme dělat?
Měl bych tě zabít.
-A vše, co je ti drahé. -Vždyť mě miluješ.
Syn miluje svou matku a matka miluje svého syna.
Zachránil jsi bratrův život. Ty...
Ty miluješ.
Ty...
miluješ.
Jen já vím, kdo jsi.
Jsi tak lačný po odplatě.
Dítě zrozené z barbarství.
Jestli zabiješ Fjölnira...
Jestli zabiješ Thórira...
A jestli jsi tak nezkrotný, že zabiješ mého Gunnara...
budeš mým novým králem, Amlethe.
A společně...
budeme panovat.
Mrcho!
Tvá chuť i tvá mysl čpí po tvém odporném otci!
-Měl jsi zemřít s ním! -Tvá slova jsou jedovatá!
Jsem tvoje smrt!
Kde je tvoje matka?
Pověz.
Kde?
Je zlá jako Fjölnir.
Zničím jeho i všechno, co milovala.
Stanu se krupobitím železa a oceli.
Dočkám se své odplaty.
A nejen jí.
Co teď musíme udělat?
Já...
Musím odejít do kopců.
Matka zjistila, kdo jsem. Brzy to zjistí všichni.
-Půjdu s tebou. -Ne.
Nesmí vědět, že jsi v tom také. Ráno mě začnou pronásledovat.
Proč?
Tys ji zabil?
Ženu bych nezabil. Ani ji.
Thórira zahubil můj hněv.
Zaplať Pánbůh.
Zítra v noci se vrátíš a zabiješ Fjölnira?
Pokud to Norny osudu umožní.
Ať se zítra stane cokoliv, připrav se na útěk.
Jeho srdce...
Jeho...
Jeho srdce. Vyrvalo mu to srdce!
Co je to za zlo?
Jaké zlo požírá srdce odvážných mladých mužů?
Freyre, slyšíš mě?
Chovej se náležitě. Buď před svými poddanými chlap.
Žádný zlý duch tu není.
Říkala jsem ti to. Říkala jsem to.
Je to můj prokletý syn Amleth.
Zbavili jsme se ho jako chlapce.
Musíš mi věřit. Je tady.
Aurvandilův potomek stále žije.
Bojím se, že ho sem přivedl krkavčí duch tvého mrtvého bratra.
-To není možné. -Mysli.
Zabil tvé muže. Zavraždil ti nejstaršího syna.
Nezastaví se, dokud nebudeš ležet tuhý v zemi vedle našeho zavražděného Gunnara.
Je to Amleth.
S tímhle úkolem ti žádný bůh nepomůže.
Musíš najít mého syna a zabít ho vlastníma rukama.
Nechť jsou má slova brouskem pro tvůj bodavý vztek.
Neboť zločin z minulé noci nebyl dílem jednoho člověka.
Najdi otroky, kteří se s ním spolčili.
Najdi je!
Poklekněte!
K zemi!
K zemi, chátro!
Nevím, a je mi jedno, jestli ten otrok napomáhal při zabití mého syna.
Ale takový konec potká všechny, pokud mi neřeknete, co víte.
Ne?
Vidím, že už se ženské krve nebojíš.
Ty. Ovšemže jsi to ty.
Fjölnire!
Nech ji být!
Výměnou za její život ti nabízím srdce tvého syna!
Jsem Amleth, Medvědovlk!
Syn krále Aurvandila, válečného krkavce!
A jsem jeho pomstou!
Zabijte ho!
-Přiveďte mi ho! -Zabijte ho!
Je můj!
Nakonec...
jsi stejný jako tvůj otec.
Zlo plodí zlo.
Jak poznáš, že je to srdce tvého syna?
A ne srdce vzteklého psa zabitého předevčírem?
Kde je?
Nemůžeš mě zabít.
I kdybys mě zasáhl svým mečem...
neřízl by mě.
Nepřišel můj čas.
Já zemřu v boji.
Kde je srdce mého syna?
Ódin, Otec všehomíra porazí tvého boha všech ztopoření.
-Boj se ho. -Mlč!
Vrátím se pro tvé srdce.
A společně s tvou matkou ho sníme.
Ódine, nechť mne Valkýra, tvá bojovná panna,
zanese ke tvým zářícím branám.
Vidím svého otce a matku.
Vidím své mrtvé příbuzné.
Vidím svého pána ve Freyjině síni.
Volá mě k sobě!
Dnes naše truchlení za Thórira končí.
Nechť tě horká krev tohoto bujného oře vynese...
k nejvyššímu stromu udatných bojovníků, bratře.
Teď jsi naším jediným dědicem.
Má hodina truchlení se naplnila.
Čas zlobou roznícené pomsty...
nastává!
Tohle není Valhalla.
Tak daleko jsem tě neodnesla.
Nejsem Valkýra.
Tvé sny o posmrtném životě musí počkat.
A navíc...
Ještě jsem s tebou neskončila.
Osud mě přivedl na Island, abych splnil svou přísahu pomsty.
Ale můj osud...
mě nepřipravil na to, že tě najdu.
Myslela jsem si, že musím mít kamenné srdce.
Nenapadlo by mě, že ho otevřu Seveřanovi.
Obětoval ses, abych mohla uprchnout.
A ty ses pro mě vrátila.
K nikomu jsem neměl tak blízko.
Naposledy jako dítě.
Proklínám zlo tvé matky.
Zavraždila mou minulost.
Co když ti Norny osudu utkaly jiné vlákno, za kterým máš jít?
Co ti říkají tví zemští bohové?
Že ať půjdu kamkoli, musím tě vzít s sebou.
Mám příbuzné na Orknejích.
Najdeme... Najdeme tam bezpečnou cestu.
Spolu.
Nedokážu uvěřit tomu, že jsi v sobě uhasil oheň pomsty.
Vždy jsem znal jen nenávist.
Rád bych se jí zbavil.
To záleží na tobě.
Pojďme si najít budoucnost.
Vítejte, mořeplavci.
Paluba téhle dřevěné divoké bárky bude na 21 dní vaší jedinou půdou pod nohama.
Pokud se na nás dobří duchové usmějí.
Čekal jsem víc Fjölnirových mužů.
Měl s námi jet jeho syn.
Thórir vyplul dřív.
Na svojí lodi.
Zvednout kotvu! Spustit plachtu!
-Upnout lanoví! -Upnuto!
-Po větru, kormidelníku! -Provedu!
Tvoje zranění.
Vytrpěli jsme daleko víc.
Už o nich nevím.
Má rodová krev...
Máš v sobě mou krev.
Jsi pramenem naší budoucí dynastie.
Nechtěla jsem, abys to věděl, dokud nebude naše dítě v bezpečí.
Pokud bude Fjölnir žít, naše děti v bezpečí nebudou.
Kdyby to věděl, pronásledoval by tě s ohnivostí všech bohů.
-Tohle nepočká. -Přestaň.
Teď je tu živé vlákno, které nás poutá.
Byl jsem blázen.
Chtěl jsem s tebou utéct osudu.
Vidiny mi ukazují, že budeš mít dvě.
A můj meč je zachrání.
Musíš odjet s námi. Musíš!
Podle předpovědi si musím zvolit...
mezi laskavostí k blízkým a nenávistí k nepřátelům.
Pohleď na naději, která je před námi.
Volím obojí.
Odvez ji na Orkneje.
Za tento prsten ti moje rodina dá devítinásobek jeho hodnoty.
Ne! Ne! Amlethe!
Budeš matkou krále!
Svému osudu neunikneme.
Ne!
Amlethe!
Vyrazte se mnou, dcery severního větru!
Odvezte mě do země předků mých dětí!
Vysázím vám tam březový les,
kde ve vichru můžete tančit v hustém větvoví...
uchváceném vaším dechem spravedlivým!
Je tamhle! Běžte za Fjölnirem!
To je on!
Zavřete dům!
Štěně, které jsi lovil, ti sežralo nos.
Nyní vlk vyrostl.
Lační po zbytku.
Ať uslyšíš cokoli, musíš zůstat schovaný.
Ochraň ho.
-Ochraň jeho i sebe. -Ochráním.
Máte svobodu.
Dělejte si s ní, co chcete.
Fjölnire!
Nikdy!
Do srdce.
Děkuji.
Matko!
Setkáme se u bran pekel.
U bran pekel...
si mě najdeš.
A tam zemřeš.
Rukou, která zabila tvého otce.
Brány pekel
Zabitá železem...
znovu se setkáme v pevnosti Všemocného Otce.
Pomstím tě.
Uctím tvou krev.
Přeseknu vlákno osudu.
Pomstím tě.
Uctím tvou krev.
Přeseknu vlákno osudu.
Pomstím tě.
Uctím tvou krev.
Přeseknu vlákno osudu.
Pomstím tě.
Má krev přežije!
Valhalla čeká!
Vlákno, které nás spojuje, se nikdy nepřetrhne.
Jsme v bezpečí.
Nyní můžeš vstoupit.
SEVEŘAN
České titulky Jiří Šteffl
Dramaturgie titulků Anna Kareninová
Titulky vyrobil FILMPRINT DIGITAL