IN MEMORIAM SAMIR BANGARA - BHUPÉŠ PANDJA
PŮVODNÍ FILM NETFLIX
Tady visí nádoba na jídlo pro nebožtíka.
Zastavím tu. Podíváme se.
Ano, zastav.
Ale ne.
Bydlí tu pan Šivendra?
Ano, tady.
ŠÁNTÍ KUNDŽ ZAL. 1936
Aloku,
sekne ti to.
Parčune,
není čas na legrácky.
Bylo mu asi 27 nebo 28.
Jmenoval se Astik.
Vzali se před pěti měsíci.
Chudáček Sandhja je ve svém pokoji.
Od včerejška nevyšla.
Ale ne, nenosí neštěstí.
Podle horoskopů se k sobě hodili.
Mami, máš v kufru mou pastu?
Ještě jsem nevybalila. Je tu spousta lidí, někomu si řekni.
To byl Ačint.
Ano, už je velký.
Poslouchej.
Víš, že používám jedině Pepsodent.
Počkej, přinesu ti ji.
A dost!
Kluci a jejich vrtochy.
Přijel na pohřeb, a chce svou oblíbenou pastu.
Zdravím, teto Tuliko.
Sandhja…
Zvládá to?
Prý je deprimovaná.
Volá Gulu z Bahraiče.
Dcera Saródžiny tety. Její manžel je vládní úředník.
Nevím, jak to vysvětlit. Stalo se to tak náhle.
Ano, včera byla kremace.
Nebyl důvod čekat.
Možná tady měla jeho cesta skončit.
Kéž Rádha požehná jeho duši.
Ano, taky se má dobře.
Opatrně. Umývám se.
Kolik za ty matrace na den?
Třicet pět rupií.
To je zlodějna.
Ale ne. Pan Rizvi ví, že vám umřel syn,
tak vám dal 20% slevu.
Nechci žádné milodary.
Umřel mi syn.
Nechci slevu.
Obvyklá cena je 25 rupií. Víc nedám.
Sandhja…
Všichni si o ni děláme starost.
„Byl sluncem na nebi plném hvězd.“
„Hluboce litujeme, že už není mezi námi.“
„Odpočívej v pokoji.“
„Bůh pomáhej jeho duši…
dojít pokoje.“
Všechno okopírované.
Prosím, otevřete.
Nech vyměnit zvonek.
Prosím, otevřete.
Kde je Sandhja?
Mami!
Tati, Sangja a Snehu nepřijeli?
Dost, mami.
Už přestaň plakat.
Pošlu pro čaj.
- Mami. - Ano?
- Já nechci čaj. - Dobře.
Dala bych si pepsi.
Parčun ji přinese z obchodu.
Pepsi v takové chvíli?
Tak nic.
Ale čaj si nedám.
Jak je ti?
- Mami. - Ano?
Kdo mi odnesl z pokoje postel?
- Nevím. - Já.
- Proč? - Astik je stále s námi.
Jeho duše zůstane 13 dní u domu.
Do té nádoby venku na stromě mu dáváme jídlo.
Tělu trvá deset dní zformovat duši,
která se třináctého dne osvobodí a odejde do záhrobí.
Vykonal jsi zádušní rituály.
Pravidla musíš dodržovat 13 dní.
Žádné cigarety, alkohol ani tabák.
Jedno jídlo denně, bez kurkumy, česneku a cibule.
A spát na podlaze daleko od ostatních.
Proč mi to neřekli dřív?
Neuděláš to pro mrtvého bratra?
Zapomněla jsem, otec pije čaj bez cukru.
Uklidni se.
Kdybych umřel já, maminčin Astik by nespal na podlaze.
Cože?
Kdybys umřel, byl bys mrtvola.
Co by ti na tom záleželo?
No tak, uhni.
Proč musím všechno dělat já?
Astik se staral jen o sebe.
I po smrti dělá potíže.
Sandhja je vdova a já plešoun.
A na hodiny angličtiny se Sandhjou můžeš zapomenout.
Aspoň ses od ní něco naučil.
Já to udělám.
Posaď se.
Jak dlouho se zdržíte?
Třináct dní. Do smuteční hostiny.
Bydlet budete tady?
Ano. Proč?
To nepůjde.
Nemají tu evropské záchody.
Jenom indické.
Jak to zvládneš?
Já si po pěti měsících ještě nezvykla.
Se Sandhjou něco je.
Jsem si jistá. Ale Uša to tají.
Džanaki?
- Tuliko? - Kdy jste přijeli?
Dobrý den.
Právě jsme dorazili.
Včera nám volal Šivendra.
Vyděsila jsem se.
Myslela jsem, že umřela matka.
Ale Astik? To bych nevěřila.
„Čím mouchy hochům bujným, jsme my bohům.
Ti pro svůj žert nás smrtí.“
Shakespeare.
Jak si pamatuješ anglickou poezii?
Já tomu ani nerozumím.
Oběd je připraven. Pojďte.
- Jistě. - Dobře.
Opustil ji manžel.
Tají to, ale všichni to vědí.
Je v Dubaji.
Že, mami?
Ušo.
No tak, mami.
Uša je tvoje snacha.
Já jsem tvá dcera, Džanaki.
Všechno zapomínáš.
Poslyš,
kde tu budeme spát?
Prosím, otevřete.
Vypne už konečně někdo ten zvonek?
Prosím, otevřete.
Promiňte, ten zvonek…
Namasté.
Bydlí tu Šivendra Giri?
Já jsem Nazia Zaidiová.
Nazio!
Kufr nech tady. Nechám ho vynést nahoru.
Dobře.
Nazia Zaidiová.
Vím to přes Facebook.
Dala to tam tvá sestra.
Je tam 235 komentářů.
Bhabhi.
Strýček Šivendra mi řekl, ať jí odnesu kufr do tvého pokoje.
Mám?
Pojď.
Dej mi to.
- Parčune! - Ano?
Máš otevřeno?
Ano, chceš něco?
Ano. Pepsi pro Naziu.
Dobře.
A pytlík čipsů.
Pikantních.
Alok tohle jídlo taky nesnášel.
Přinesu je.
- Mami… - Jen jez.
Ještě zeleninové kari?
Nikdo pořádně nejí.
Pane Giri, zeptejte se Sandhji,
jestli chce chvíli bydlet u vás.
Ne.
Co u nás bude dělat?
Teď je doma tady.
Zeptáme se až pak.
Teď je moc rozrušená.
PTSP.
Posttraumatická stresová porucha.
Je to psychologické.
Duševní trauma.
Za takových okolností je to běžné.
Ghanšjám je bankéř.
Ale vyzná se ve všem možném.
Co je ti, Sandhjo?
Proč se chováš, jako by se nic nestalo?
Nazio.
Když jsem byla malá, měla jsem kočku Katrinu.
Přejelo ji auto.
Moc jsem plakala.
Tři dny jsem nic nejedla.
Teď se tak necítím.
Nechce se mi plakat
a pořád mám hlad.
Upřímně, chce se mi utéct.
Ale nemůžu.
Ještě něco, strýčku?
Ano, dám ti pohlavek.
Ucti svého bratra.
To je lepší. Jdeme.
Mami, Sandhja chce, abych zůstala až do smuteční hostiny.
Neboj, budu si prát sama.
Nebo si půjčím od Sandhji.
Ale ano. Má stejnou velikost.
Mami, ještě ti zavolám.
Vstaň a sedni si na židli. Rychle, sedni si.
Nazio, sežeň nějaký papír.
- Co chceš dělat? - Povídám…
Poslouchej mě. Vstaň.
Posaď se na židli, prosím.
Ano.
Najdi nějaký kámen pod tu pánvičku.
Kámen?
Na co čekáš? Začni hledat. Něco najdeš.
Tetičko, kámen.
Dej tu pánev na tu cihlu. A natrhej noviny.
Dělej.
Nazio, proč to děláš?
Nech ji.
Jen dělej.
Já to věděla, jen jsem tě viděla.
Někdo tě uhranul.
Ale já to napravím.
Je to taky tvůj dům.
Nemůžou tě vykopnout.
Co to povídáš? Kdo mě vyhazuje?
Nevíš, co se děje.
Prosím tě, neodmlouvej.
Zvedni nohy.
Prosím tě, zvedni nohy.
Ty tvoje pověry, mami.
Vídám to už od dětství.
Když jsem v šesté třídě spadla z kola,
řeklas, že mě někdo uhranul. Pamatuješ?
Pořád jsi hlídala, jestli jsem si neublížila.
Protože kdo si vezme mrzáka?
Tak ses bála, abych se provdala,
že jsi vrátila mé nové kolo.
Chápeš to?
Místo doučování
jsi mi dala safírový prsten na malíček,
abych měla lepší známky.
A nebylas na univerzitě nejlepší z ročníku?
A záleželo na tom?
Ano, dobře ses vdala. Vydělával 70 000 rupií měsíčně.
A teď?
Co to děláš?
Jen slzy tě zbaví uřknutí.
To nevím. Ale tohle mě určitě zabije.
- Tolik kouře! Zlý duch je silný. - Přestaň.
Návštěva? Tak pozdě?
Rychle to vynes ven.
Co to děláš?
Sandhjo?
Kdo je to?
To jsem já.
Alko, to jsem já.
Drž se, Alko.
Co ten kouř?
Jde zvenku. Je to nesnesitelné.
To ti kluci z ulice.
Pálí staré pneumatiky.
Vyřídím to s nimi.
Strýček Ghanšjám půjde…
pro Astikův…
Dojde pro úmrtní list a…
Taky musí do banky,
takže potřebuje Astikovy dokumenty.
Podíváš se po nich v jeho věcech?
Pojďte dovnitř.
Bhabhi.
Říkal jsem si, jestli mám pozvat Naziu na večeři.
Pappu říkal, že ještě truchlíme
a musíme dodržovat čistotu.
Co se děje?
Porušuješ rituály.
A ty ne?
Nehádej se. Jdi spát.
Dnes ochutnáš nejlepší skopové birjání na světě.
Něco takového jsi ještě nejedla.
To asi ne. Jsem vegetariánka.
Opravdu?
Nejíš maso?
Ne.
Nejsme všichni stejní.
To nevadí.
Máme taky proslulá vegetariánská jídla.
DAŇ Z PŘÍJMU
PRO MÉHO MILÁČKA…
Proč tato chvíle
bolí tak moc?
Proč jsem sama sebou
tak zklamaná?
A jak se
ho zeptat mám?
Proč musím zjistit, že mě podváděl?
Sama sebou zklamaná
Svoje touhy mám
Ale života se obávám
Vstávám a zase padám
Život je na mě zlý
Jako létavice,
mé srdce, odleť pryč
A ukaž mi cestu dál
Poslyš…
Jestli se chce Sandhja vrátit s námi domů…
promluv s ní.
Máme doma dvě neprovdané dcery.
Nezvládáš ani maličkosti,
a máš takové řeči.
Mé oči
Mlčí
Nevím
Co chtějí
Sny,
které v nich byly
Proč se vytratily?
Copak vím?
Důvěřovali jsme Bohu.
Pojmenoval jsem syna Astik.
Taky svoje touhy mám
Života se však obávám
Zvedám se a zas padám
Život je na mě zlý
Jako létavice,
moje srdce, odletíš
A ukážeš mi cestu
Máš tu čaj.
Já to udělám. Vypij si čaj.
Děkuju, Džhumri.
Dobré ráno.
Vyspala ses dobře?
Tvůj je ten v červeném hrníčku.
Proč? Je nějak zvláštní?
Ano, je.
Teta Uša ho uvařila pro tebe.
Díky.
Je moc sladký?
Ne, je dobrý.
Neboj, dostaneš jiný.
Džhumri, jdi jí uvařit čaj.
Mám spoustu práce.
Musím dát čaj babičce.
Babiččin hrníček nech tady. Dám jí ho.
A ty složky na stole dej mámě.
- Nazio? - Ano?
Zanesu babičce čaj.
Prosím, teto Ušo.
Doklady, které jsi chtěl.
Manželi, jsi velmi zapomnětlivý.
Na břehu řeky bude chladno. Vezmi si šál.
Ne, dnes bude hezky. Díval jsem se na Google.
Giri?
Jen seď.
Vyzvedneme urnu z krematoria
a pojedeme rovnou do Kánpuru vysypat popel do Gangy.
Dobře, tak jdeme.
Co tam budete dělat?
Čtyři na to stačíme.
Tumáš peněženku.
Prý není potřeba.
Tak jsme se dohodli.
Dobře.
Budeme tam za půl hodiny.
Našels to potvrzení?
Ne, řekl jsem Alokovi.
Hledá ho.
Jste strašně nedbalí.
Jaké potvrzení, strýčku?
S číslem z krematoria,
aby nám dali Astikův popel.
Tohle potvrzení? To mám já.
Nemohl jsi nám to říct?
Přijdeme pozdě, a ty blbneš na žebříku.
Měl jsem vyměnit zvonek.
Nehádej se. Podívej se po Alokovi.
Mazej!
A ty odnes ten žebřík.
Odnes ho!
Zvonek nech být. Odnes ten žebřík!
Aloku, už máš kalhoty?
Pitomci, neváží si času.
Povalují se.
Tvá rodina jsou zmatkáři.
Mohli nám už včera říct, že nemusíme chodit.
Vstával jsem a připravoval se nadarmo.
Babi.
Chci ti něco říct.
Ale nech si to pro sebe.
Podívej se.
Astikova přítelkyně.
Nic moc.
Má divný nos.
Není světlá.
A vzdělaně taky nevypadá.
Určitě nemá vysokou.
Znáš ji?
Kdo je to, babi?
Uša.
Pohni, mladej. Máme zpoždění.
Konečně máš dhótí?
Jedeme.
Mami, potřebuju čurat.
Proč jsi pila tolik vody? Říkala jsem, ať to neděláš.
Ahoj, Tarune.
Ne, synu.
Během truchlení se nedotýkej nohou.
- To je Tarunův syn? - Jo.
Aditja.
- Co dělá? - Je nezaměstnaný.
Ale rozjíždí restauraci.
Přišel za mužem pro půjčku.
Mami, kde je záchod?
Tamhlety dveře.
Tarune, přijel jsi dost pozdě.
Šivendra ti to vysvětlí.
Ani nevím, jestli mě tu chtěl.
Tak to není, Tarune.
To nic, bratře.
Teď na to není vhodná doba.
Asi mě nepočítáš do rodiny.
O co jde?
Zeptej se ho.
Dal mi vědět?
V rodině se stane taková věc,
a on mi to ani neřekl.
To nebylo naschvál, Tarune.
Není to poprvé, cos mě obešel.
Vadím ti už 15 let.
Co pracuju na finančním úřadě.
Má žena Rašmí založila rodinný WhatsApp,
ale ten taky opustil.
Přišel jsi truchlit, nebo se hádat?
Ty sis začal.
To stačí.
Vybal si. Jedeme pro Astikův popel. Promluvíme si pak.
Pojedu taky.
Už nemáme místo v autě. Měl jsi přijet dřív.
Jdeme.
Bratře…
Jdeme. Doufám, že řidič čeká.
Cos tam dělal?
Pekl sušenky.
Uhni, „sušenko“.
Co hledáš?
Měla jsem tu pytlík čipsů.
Včera jsem je snědla.
Dáš si golgappy?
Mám hlad.
Chci jít ven a dát si golgappy.
Sandhjo, tobě fakt šibe. To je nesmysl.
Proč? Astik si může dělat, co chce,
a já se nemůžu ani najíst?
Co Astik udělal?
Tak půjdeš se mnou?
Dovolí ti vůbec jít ven?
Uvidíme.
Polož ten telefon a pověz mi, jak to vypadá.
Najedl se Ghanšjám, než odešel?
V bance to trvá.
Neboj, nebude to trvat dlouho.
Je odborník.
Před dvěma týdny mu umřel strýček.
Taky všechno vyřizoval.
Víš co, Tuliko?
Občas když něco nemáme,
nepřejeme to ani ostatním.
Rinku, počkej.
Víš, jaká je Džanaki. Nevšímej si jí.
Ani nejsou schopni počít dítě,
a ona se o mě otírá.
- Mami. - Co se stalo? Potřebuješ něco?
Mami, jdu s Naziou k doktorovi.
Co se děje? Je ti něco?
V noci mě začalo bolet břicho.
Máš horečku?
Ne, jen mě bolí břicho a je mi nevolno.
Mám jít s tebou?
Nebo zavoláme doktora Aliho sem.
Není potřeba. Nazia mě doprovodí. Jen mě bolí břicho.
Radši ať jde někdo s tebou.
Proč ji nutíš?
Nemůžete ji držet doma pod zámkem.
Tak jdi. Dám vědět doktoru Alimu.
- Dobře. - Běž.
Vezmi si nějaké peníze.
- Já mám peníze. - Jen kdybys potřebovala.
Teď?
Co teď? Nejdřív k doktorovi, pak na jídlo.
Jdeme.
Jdete vsypat popel do posvátné Gangy?
Pojďte se mnou, pane.
Povězte, kdo to je. Matka? Otec? Uděláme vám cenu.
Je to popel mého syna.
Dáváte na to nějakou slevu?
ASGAR ALI - ORDINACE
- Sandhja Giri. - To jsem já.
Jste na řadě.
Parčune, pohlídej mi tu boty.
Je tu plno zlodějů.
Zůstaň tady.
Natáhněte pravou ruku.
Kvůli přísaze.
Jméno zemřelého?
Astik Giri.
Hodně pikantní.
Nemáš strach, že nás někdo uvidí?
Nepřemýšlím o tom.
Tak o čem přemýšlíš?
Objednal jsem pěknou loďku.
Vysypeme popel uprostřed řeky.
Nepřijeli jsme na lodičky.
Proč jezdit tak daleko? Můžeme ho vysypat kdekoli.
Bojíte se vyjet na řeku.
Představte si, jak daleko musí ta duše.
Jak to myslíte?
Kdysi žil muž,
zlý, chamtivý a prohnaný,
který pásl po ženách druhých.
To jsem našla v Astikově skříni.
Jednoho dne ho v džungli zabil tygr.
Okamžitě se objevil bůh smrti, aby odvedl jeho duši do záhrobí.
Tam začal bůh smrti vypočítávat jeho hříchy
a odsoudil ho k pekelným trestům.
Aby ho kousali hadi,
škvařil se v oleji, byl bičován
a jinak mučen.
Opravdu musíme jet dál? Vysypeme popel tady.
Nebojte se. Vyslechněte celý příběh.
Chci se s ní setkat.
K čemu by to bylo?
Nevím.
Zatím na zemi
jeho tělo hnilo.
Náhle se objevil orel,
sebral z těla kost a letěl s ní k nebi.
Další orel kost uviděl
a chtěl mu ji vytrhnout.
Orli se začali prát o kost.
Letěli přitom nad posvátnou Gangou.
Náhle jim kost spadla do řeky.
Astik za to bude proklet. Jeho duše nenajde klidu.
Prosím tě. Proč proklínat zemřelého?
Ať se stalo cokoli, byl to tvůj manžel.
Můžeš mu odpustit.
Jen já mu můžu odpustit.
Ale proč bych měla?
Ať tady visí navěky.
Sandhjo…
Když kost spadla do řeky,
voda smyla všechny jeho hříchy.
A bůh smrti ho musel poslat do nebe.
Proto sypeme popel do posvátné Gangy.
Mami, vysypali jsme popel uprostřed posvátné Gangy.
Všechny Astikovy hříchy byly smyty.
Můj bratr je teď v nebi.
Život plný zlodějny, loupeží, násilí a sobectví.
Posvátná Ganga všechno smyje.
To je spravedlivé?
Jak může Ganga odpustit?
Vzal si řeku, nebo mě?
- Nehrb se. - Nehrbím se.
Ale hrbíš. Chci tě učesat. Máš vlasy jako roští.
- Adi. - Ano?
Mluvils se strýčkem Ghanšjámem o půjčce?
Mami, teď se to nehodí.
Proč ne?
Máme tu jen tak tvrdnout až do smuteční hostiny?
Dobře, promluvím s ním. Bude na to ještě dost času.
Jak dlouho tu musíme zůstat?
Říkala jsem ti, že 13 dní.
Co tu tak dlouho budu dělat?
Máš s sebou knihy, tak studuj.
Tady se mám učit?
Kdo opravdu chce, učí se i na ulici pod lampou.
Kdo tvrdí, že se učil pod lampou,
většinou skončí v politice,
protože je notorický lhář.
Co to povídáš?
- Kam jdeš? - Hledat lampu.
Co blbneš? Vyděsilas mě.
Ty mě sleduješ?
Není tu co dělat, tak jsem šel za tebou.
V kolikáté jsi třídě?
- V deváté. - Já v desáté.
No a?
Takže jsi cucák.
Drž si uctivý odstup. Rozumíš?
Ta okurka je pro mě?
Tak mi nabídni.
Stáhla jsem si formulář.
Všechno bude online?
Teto Sandhjo, hledá tě Pappu.
Hned přijdu.
Sandhjo, přišli za tebou Astikovi kolegové.
Dobrý den.
Upřímnou soustrast.
Všem nám chybí.
Byl to dobrý muž.
Velmi dobrý muž.
Sandhjo…
- A vy jste? - Akanša.
Astikova kolegyně.
- Upřímnou… - Akanšo,
chtěla bych s vámi mluvit.
Mami, našla jsem nějaké Astikovy dokumenty z práce.
Dám jí je.
Posaďte se.
O jaké dokumenty jde?
Astik ji měl schovanou.
Vy jste ho milovala, že?
Nic jsem netušila.
Není to…
Není to, jak si myslíte.
Nikdy…
Astik vás nikdy nepodvedl.
Proč ještě lhát?
Nelžu.
Milovali jsme se.
Ale když jste se vzali,
byli jsme jen kolegové.
Nic víc.
Jak dlouho jste ho znala?
Poznali jsme se na vysoké.
V prvním ročníku.
A pak dostali práci ve stejné firmě.
Proč jste si ho nevzala?
Rodiče nesouhlasili.
Nevzala jste si ho jen kvůli rodině?
Vy jste si ho taky vzala jen kvůli rodině.
Pořád vás miloval.
Měl schovanou vaši fotografii.
A vy?
Promiňte.
Akanšo,
vím, že nemám právo se ptát.
Ale ten, kdo mi dluží vysvětlení, je…
I kdyby byl naživu, co bych mu řekla?
Moc jsme spolu nemluvili.
Měl jiný vkus.
Jednou jsem mu dala košili
s krásným vzorkem.
Ani si ji neoblékl. Nosil jen košile do kanceláře.
Formální.
Modré.
Jeho oblíbená barva.
Co se stalo? Proč je to na posteli?
Modrá…
Astikova oblíbená barva byla modrá.
Všechny košile, trička… Modré.
Měla pravdu.
Kdo?
„Akanša Royová. Náměstkyně pro marketing.“
Šál máš na posteli.
Poslyš.
Co je?
Astik…
To bude dobré.
Guru řekl, že vše bude dobré.
Všemohoucí nás zkouší.
Musíme přijmout jeho vůli.
Prosím, poslouchej.
Co je?
Tolik toho nestihl dokončit.
Jak se budeme sami starat o dům?
Jak budeme splácet hypotéku?
Tak…
proč neřekneš svému guruovi,
aby nám Astika vrátil?
Aby mohl splatit půjčky.
Já otevřu.
Aloku.
Smíš opustit svůj pokoj?
Proč? Přece mě neprozradíš.
Co je mi do toho?
Potřebuju s tebou probrat něco naléhavého.
Povídej.
Musíme dát do novin úmrtní oznámení.
Otec chce, abych ho napsal anglicky.
Myslel jsem, že mi pomůžeš.
Přečti to.
Nepřečteš si to sama?
Jen čti. Nepřečtu tvůj rukopis.
Píšeš, jako by ti po sešitě běhal opilý mravenec.
Prosím tě, tak zlé to není.
Napsal jsem…
„S těžkým zármutkem oznamujeme…“
S „těžkým“ ne. S „hlubokým“.
S hlubokým…
Hlu… bo… kým.
To je lepší.
Hlubokým.
„S hlubokým zármutkem oznamujeme, že zemřel…“
To musíš změnit.
Změnit „s hlubokým“?
Místo „zemřel“ napiš „odešel“. „Zemřel“ nezní dobře.
Piš. O-D…
„S hlubokým zármutkem oznamujeme,
že odešel náš vážený Astik Giri…“
„Vážený“ ne.
„Milovaný.“
Ale to se říká o holkách.
O klucích to jde taky.
„Milovaný Astik Giri.“
Hele, nech mi to tady a já to přepíšu pořádně.
Dobře.
Zítra to musíme zadat.
Dobře.
Bhabhi…
Dej mi vědět, kdybys něco potřebovala.
Tady zastavte.
- Sandhjo, půjdu s tebou. - Ne, to zvládnu.
Omlouvám se.
Je pracovní den. Asi máte v kanceláři hodně práce.
Ne, to je v pořádku.
Posaď se, prosím.
Chtěla jsem s tebou mluvit.
Opravdu? Proč? O čem?
Cítila jsem se provinile.
Věř mi, Sandhjo…
Když jste se vzali, skoro jsme spolu nepromluvili.
My taky moc nemluvili.
Myslela jsem, že to je normální.
Lidi se zamilovávají na vysoké.
Ale já jsem nemohla. Měla jsem strach.
Myslela jsem,
že Astik taky nerozumí lásce.
Ale teď si uvědomuju, že byl dost romantický.
Nebyl?
Objednáte si?
Ano…
Dám si kapučíno.
- Sandhjo? - Já taky.
Dvě kapučína.
Dobře.
Pověz mi…
Nebudu se zlobit, slibuji.
Osobně nebyl tak vřelý,
ale na Valentýna posílal přání, zprávy na WhatsApp, e-maily…
Strašně romantické řeči.
Vídali jste se denně v kanceláři?
A chodili jste na rande?
Než se…
Než jste se vzali.
Kam jste spolu chodili?
Proč se ptáš?
Já nevím.
Chci to vědět.
Kam jste chodili,
o čem jste mluvili, všechno.
Byla jsem jeho manželka.
Zajímají mě staré vzpomínky.
Pokud je to možné.
Trpím trochu míň
Už nejsem jako cizí
Mé srdce se otvírá
Novým nadějím
- Dobrý den. - Dobré ráno.
Už nejsem jako cizí
Mám novou naději
Krátké záblesky štěstí
se ve mně skrývaly
Už nejsem jako cizí
Svůj život miluji
To je Ušin guru.
Ano.
Napadlo mě, že ho zavolám.
Přednáška o Bhagavadgítě pomůže uklidnit mysl.
- Pitomče. - Proč mě biješ?
Co získá? Obdrží višnuovskou sílu.
Má božskou auru.
Auru?
Hej, ptáčku
Zpíváš mi novou písničku
Mé srdce se bez důvodu usmívá
Mé srdce je
bláhové a umíněné
Já odmítám, on souhlasí
Slunce a stín
se slévají
Našla jsem cestu,
jež vede k tobě
Mám novou naději
Krátké záblesky štěstí
se ve mně skrývaly
Už nejsem jako cizí
Svůj život miluji
Aditi, poslouchej. Co se děje?
Říkala jsem ti, na rty ne.
Tak se to přece dělá.
Vlastně jsme příbuzní.
Ale vzdálení.
To je fakt. Ale jen jednou.
To je klystýr.
Pomáhá na bolesti břicha.
Nezapomeň si pak umýt ruce.
Ano.
Řekl ti otec, abys tu seděl s babičkou?
- Ne, chtělo se mi. - Ušo!
- Já ji nakrmím. - To nezvládneš.
- Ušo! - Už jdu, počkej.
Mami, máš antacid?
Nazii je špatně po jídle z restaurace.
Za chvíli ti to dám.
Nakrmíš babičku, prosím?
- Pořád mě volá. - Ušo!
Ušo!
Pošleš nahoru Alokovi jídlo?
A ať nám taky něco přinesou. Je pozdě.
- Giri. - Ano?
Co se stalo, je smutné.
Ale teď se musíme soustředit na Sandhjinu budoucnost.
Má celý život před sebou.
Proč by měla žít sama?
Nemáme v tom předsudky. Prosím.
Žijeme v moderní době.
Jestli si přeje, může se znovu vdát.
- Co to je za hlouposti? - Nejsou to hlouposti.
Sandhja je hodná a vzdělaná dívka.
Snadno si najde nápadníka.
Novasance.com.
Na internetu je mnoho stránek pro rozvedené a ovdovělé.
Pokud dovolíte,
založím jí profil.
Ušo!
To by stačilo.
Sandhjo.
- Uhněte. Jste uprostřed cesty. - Tak jeď.
Parčune!
Vyměnils zvonek za tohle?
Strýčku, dals mi jen 50 rupií. Tohle máš za 50 rupií.
„Tohle máš za 50 rupií.“
Džhumri, podívej se, kdo to je.
Šibu!
Mám se podívat?
Ne, ať se podívá Džhumri. Zůstaň tu.
Kněz poslal nákupní seznam na zádušní hostinu.
Vysvětlím ti to.
Pojďte, prosím.
- Jestli nerozumíš… - Strýčku, prý přišel za Sandhjou.
Dobrý den, jsem B. K. Arora.
Dobrý den, pane Aroro!
Jak se máte, pane Ghanšjáme?
Dobře. To já se na vás obrátil.
Jistě.
- Posaďte se. - Ano.
To je pan B. K. Arora z pojišťovny.
Ano.
Potřebuji, aby mi paní Sandhja něco podepsala.
Proč?
Astik Giri u nás měl životní pojistku.
Vybral si pojištění na pět milionů rupií.
A oprávněnou osobou je jeho manželka Sandhja.
Musí podepsat dokumenty a vyzvednout si šek.
Kdo je ještě oprávněný?
Jistě jeho rodiče.
Ne.
Jediným příjemcem je jeho manželka Sandhja Giri.
- Zavolám ji. - Děkuji.
Pojď sem. Máš důležitou návštěvu.
Mami, co to děláš?
Čeká dole. Šátek! Rychle.
Nazio! Mami!
Dobrý den.
Upřímnou soustrast.
Také jménem naší společnosti.
- Posaďte se. - Děkuji.
S dovolením.
Posaď se.
Váš manžel uzavřel pojistku na pět milionů rupií.
Vše jsem připravil…
NÁROK POTVRZEN
…a přinesl formuláře.
Ano.
Přečtěte si je a podepište.
Prosím.
Přisuňte prosím stolek.
Nazio, vezmi tu skleničku.
Džhumri.
Ano?
- Odnes tu vodu. - Dobře.
Pero. Máte pero?
- Má někdo pero? - Giri, dej dceři pero.
Pero je někde uvnitř.
Přineste pero.
Já mám pero.
Prosím, tady podepsat.
Co je?
Ghanšjáme, věřili jsme ti.
Copak za to můžu?
Vybral si ji za oprávněnou osobu.
Ale mohl jsi nám to aspoň říct.
A co byste z toho měli?
I kdybyste to věděli, nešlo by to změnit.
Myslel jsem…
Astik ti musel říct, že je Sandhja oprávněnou osobou.
Byl to tvůj syn.
S ním to máš marný.
Celý den se dívá na detektivky,
a nevšimne si zločinu pod vlastní střechou.
To není zločin.
Sandhja byla na Astikovi závislá, tak jí odkázal pojistku.
Odkázal jí pojistku.
A tys na něm závislý nebyl?
Astik dobře vydělával. Proto jsi mohl jít do důchodu.
A z tvého důchodového fondu zaplatil splátku na dům.
Jak doplatíš zbytek?
O mě se nestarejte.
Díkybohu mám pořád ještě tento dům.
Opravdu? Tento dům?
Pořád se o něj vedou spory.
Nech toho, Tarune, mluvíš do zdi.
Myslí si, že je nějaký magnát.
Ne, vím, že nejsem magnát.
Když byl Astik naživu, měl jsem sílu a podporu.
Když je teď mrtvý,
nedá se nic dělat.
To není pravda.
Jsme v Indii.
Zázraky se tu dějí každý den.
Zkusíme pana Aroru přesvědčit.
Proč? Co s tím udělá?
Nepleť se do toho.
Šibu, pan Arora s tím může hodně udělat.
Půjdeme za ním.
Co tady všichni děláte?
Nic, Pandeji.
Vysvětloval jsem rituály na zádušní hodinu…
Teda hostinu.
- Švagrová… - Ano?
Víš, na co jsem dnes myslela?
Na co?
Dolly Ki Doli.
Co je to?
Film se Sonam Kapúrovou.
Na filmy nemám čas.
Co je na tom filmu tak extra?
Sonam Kapúrovou
přijmou do rodiny, ale ona jim
ještě před svatební nocí všechno ukradne a uteče.
Ať ten film znáte nebo ne,
Sandhjina máma ho určitě viděla.
Dej mi taky nějaké buráky.
Chceš vyžehlit oblečení?
Ne, Nazia mi ráno vyžehlila.
- Kde je? - Šla na večeři s Parčunem.
Ti lidi jsou strašně staromódní.
Dali jí zvláštní hrníček. Jen proto, že je muslimka.
Všimla sis, jak se na tebe dívali,
když jsi podepisovala tu pojistku?
Mami, měla by ses míň dívat na seriály.
Neměla bys tu zůstávat.
Jsi vzdělaná. Máš život před sebou.
Vrať se s námi domů.
Vymyslíme, co dál.
Sandhjo!
Dáš si čaj?
Ano.
Kde máš rodiče?
Žijí v Dillí.
Bydlím tu sama.
Sama.
Cukr?
Hodně.
Taky piješ ajurvédský čaj?
Nesnáším ho.
Já jen, že ho tu máš.
Astik ho měl nejradši.
Půjdeme nahoru.
To je moje ložnice.
A moje oblíbené místo.
Trávím tu hodně času.
Není tu hezky?
Moc hezky.
Všechno je moc hezké.
Ten výhled.
Tvůj dům.
Tvá ložnice.
A ta postel taky.
Všechno je to skvělé.
Na které straně spal Astik?
- Cože? - Nebo jste spolu nespali?
- Sandhjo, prosím tě. - Řekni mi to.
Ne.
Kvůli tobě mě Astik nemiloval.
Co to povídáš?
Nejsem pitomá, Akanšo.
Chápu to. I po svatbě se mi Astik vyhýbal.
Nikdy jsme si pořádně nepromluvili.
Neviděla jsem v jeho očích lásku. Proč?
Protože tys mu stačila.
Přestaň.
Chceš vědět ještě něco?
Nikdy tě nepodvedl.
Takový nebyl.
Milovali jsme se.
Opravdu.
Ten pocit nikdy nepochopíš.
Jsi omezená, Sandhjo.
Je mi tě líto.
Kéž bys Astika skutečně poznala.
Někdy věky, jindy chvilku,
někdy těžký, jindy lehký,
někdy chmurný, jindy prolhaný,
někdy celý, jindy zlomený,
někdy svatojánská muška, jindy hvězda
někdy méně, jindy více.
Život mluví sladce,
ale chutná hořce.
Pomalu, krok za krokem,
se všechny naděje kousek po kousku tříští.
Všichni jsme naivní, nechápeme
cirkus tohoto žití.
Pomalu, krok za krokem,
se všechny naděje kousek po kousku tříští.
Všichni jsme naivní, nechápeme
- cirkus tohoto žití. - Šílený, šílený, šílený.
Mnich putuje,
hledá démanty v pustině.
Šílený, šílený, šílený.
- Mnich putuje… - Kéž by bylo kouzlo na léčbu bolesti.
- Šílený, šílený, šílený. - Mysl je loutka, hříčka.
Mnich putuje, opouští vztahy.
Jsem barvíř, jsem hrnčíř,
jsem nenávist i láska.
Všechna pravda je ve mně.
Jsem částice, jsem svět,
provedu rituály znovuzrození,
spálím naše duše.
Na hřbitově rozkvetou květiny,
udělají kouzlo, jako je tohle.
Pomalu, krok za krokem,
se všechny naděje kousek po kousku tříští.
Všichni jsme naivní, nechápeme
cirkus tohoto žití.
Pomalu, krok za krokem,
se všechny naděje kousek po kousku tříští.
Všichni jsme naivní, nechápeme
cirkus tohoto žití.
Šílený, šílený, šílený.
Mnich putuje,
hledá démanty v pustině.
Šílený, šílený, šílený.
- Mnich putuje… - Slzy jsou stříbro, bolest zlato,
svit slunce, nebo tma.
- Šílený, šílený, šílený. - Mysl je loutka, hříčka.
Mnich putuje,
opouští vztahy.
Dnes je desátý den truchlení. Astikova duše se dnes scelí.
Třináctého dne
Astikova duše nastoupí cestu do nebe k předkům.
Můžete odevzdat svaté milodary.
Říkáme Astikovi, že jsme mu deset dní
nosili jídlo a pití.
Modlíme se k Bohu, aby dovedl jeho duši do nebe.
Aloku, osvoboď svého bratra.
Sandhjo.
Co se stalo?
Odpustila jsem Astikovi.
A teď je mi do pláče.
Ale taky mám strašný hlad.
Cože? Přestaň!
Koření,
matrace, deky. 3 084…
Cukr.
- Tatínku. - Co je?
Pokazila jsem něco?
Ne, mé dítě.
Jen jsem dělal účty.
Pomůžu ti.
Budu číst čísla, ty můžeš počítat.
To všechno za zádušní hostinu?
Dvacet kilo rýže… 1 160.
Patnáct kilo přepuštěného másla… 6 960.
Dvanáct kilo čočky… 1 200.
Stan na hostinu… 6 080.
Ne, vlastně 6 088.
Utratilo se hodně peněz.
Můžeš jít.
Zbytek zvládnu sám.
ŽIVOTNÍ POJIŠTĚNÍ
Pane Aroro, co myslíte?
Nemám o čem přemýšlet. Pochopte.
Jak jsem vám říkal, nedá se nic dělat.
Jistě je to ve vašich rukou.
Kdyby pomohl nějaký dar, bratr to zařídí.
Pane Šivendro Giri, přišel jste podvést vdovu a uplatit mě?
O něčem jsme chtěli mluvit.
O čem?
Nazio, omluvíš nás na chvíli?
Jistě.
Bratře…
Poslouchej. Počkej.
Nebuď takový…
Nemluv na mě! Udělal jsi velkou špatnost.
Cože? Kvůli tomu jsme přece tady.
Vážně? Proč se na mě zlobí?
Připomeň to strýčkovi.
Už musím jít.
Neměl jsem je poslechnout.
Cítím se ponížený.
Nech to být.
Ale jak?
Tarun chtěl…
abych toho pojišťováka podplatil.
Když se o tom někdo doví, umřu hanbou.
- Nikdo se to nedoví. - Jak to?
Už se nedá nic dělat. Uklidni se.
Nemodlíš se. Proto ztrácíš nervy.
Astik odešel…
a my musíme všechno řešit.
To se spraví. Věř mi.
Mluvila jsem se Sandhjou.
Přišla za mnou Rašmí.
Poslouchej. Říkala, že Aditjovi se Sandhja líbí.
Kdybychom souhlasili…
Co?
Kdyby Sandhja souhlasila…
Aditja by si ji vzal.
Takže…
Tys šla přímo za Sandhjou?
Ano, mám starost o její budoucnost.
A kolik…
z těch pěti milionů jsi chtěla?
Takhle ti guru radí, abys zaplatila dluhy?
Paktuješ se s Rašmí.
Tebe taky donutili do té kanceláře jít?
Ale to nic.
Když přijdeš na jiný způsob, řekni.
Ale do té doby…
se bude vídat s Aditjou.
Ale nakonec je to na ní.
Babi, zacvičíme si.
Pravá.
Máma říká…
Moment.
Prý si mě chceš vzít.
Vdovu po bratranci?
Ano, to je pravda.
Ale proč?
Protože se mi líbíš.
Babi!
Podívej, jsi nezkušený.
Něco ti povím.
Oženit se bez lásky
je jako jíst dezert…
před hlavním chodem.
Děláš do jídla. Musíš to znát.
Ano, ale…
Zamiloval jsem se do tebe.
Takže…
Vezmeš si mě?
Co hledáš?
Parčun a Alok sem občas chodí kouřit.
Přivezl jsem ti dobrou whisky.
Je správně naředěná?
Perfektní.
Nebýt uprostřed truchlení, poblahopřál bych ti.
K čemu?
Chceme jen to nejlepší pro Sandhju.
Samozřejmě. A to je ještě lepší pro vás.
Aditja chce otevřít restauraci?
Ano, to by chtěl.
Teď by ani nepotřeboval půjčku.
Doufám, že Šivendra souhlasí.
Ať se pak nepohádáte.
S Šivendrou není lehká dohoda.
Ale Rašmí a Uša to probíraly.
Je správné, aby peníze zůstaly v rodině.
- A Sandhja souhlasila? - Ano. Mluvili spolu.
Dobře.
Zbláznila ses?
Chceš si vzít Aditju?
- Cože? - Spěcháš?
- Kdo ti to řekl? - Všichni to vědí.
Aspoň ses mě mohla zeptat.
On si mě chce vzít, ne ty.
Není čas na žerty.
Nebuď hloupá.
Nechce tebe, ale tu pojistku.
Aby si otevřel restauraci.
Ty mi prostě nepřeješ štěstí.
Jsem tak bezcenná?
Vezme si mě jen kvůli penězům?
Dobře, dělej si, co chceš.
Když jsi teď tak dospělá.
Jen jsem tě chtěla ochránit.
- Odjíždíte zítra večer? - Jestli chceš, třeba hned.
Pojď, Nazio, pomůžeš mi balit.
Teto, počkej! Už jdu.
Bhabhi.
Ano, Aloku?
Je tu někde Astikův laptop?
Ano, je tady.
Asi ho nepotřebuješ. Můžu si ho vzít?
Ano, vezmi si ho.
Vezmi si taky nabíječku.
Přijdeš zítra na obřad?
Zítra je zádušní hostina. To si snad pamatuješ.
Všichni ostatní jako by zapomněli.
Jako by připravovali oslavu.
Proč si ho bereš?
Prosím tě, pověz mi to. Proč si ho bereš?
Protože mě miluje.
Ne.
Víš, že tě nemiluje.
A taky víš, kdo tě opravdu miluje.
Aloku… jsem tvá švagrová.
Aloku…
Co se stalo, Sandhjo?
Potřebuju si s tebou promluvit.
Poslouchám.
Myslím…
že bychom se před svatbou měli dobře poznat.
Když se pořádně neznáme…
jak se můžeme milovat?
Například ani nevím, jaká je tvoje oblíbená barva.
Moje oblíbená barva je černá. A tvoje?
Modrá.
Hoď to do ohně.
Prosím, Nazio.
V tomhle jsme docela otevření.
Obřady jsou nyní u konce. Poslední obětiny, prosím.
Babičko.
Babi!
Víš, k čemu se chystám, viď?
Tak poslouchej.
Možná jako první potkáš Astika v nebi.
Vysvětlíš mu to?
Čekala jsem na konec truchlení.
Za těch 13 dní se mi život obrátil vzhůru nohama.
Všichni mysleli, že blázním.
Ale víš co?
Když ženy zmoudří,
svět řekne, že se zbláznily.
Babi, pochopila jsem, na čem záleží nejvíc.
Když nebudu svůj život řídit sama…
budou za mě rozhodovat jiní.
Ať se mi to líbí nebo ne.
Něco se musí změnit, babi.
Co se stalo, synu?
Kam jdeš?
- Odcházím. - Kam odcházíš?
Co se stalo? Proč Aditja odešel?
- Odmítá si Sandhju vzít. - Proč?
Sandhja je těhotná.
Nosí Astikovo dítě.
- Jak to víte? - Sandhja to řekla Aditjovi.
Mně nic neřekla.
Pořád chodila k tomu doktorovi.
Měli jsme si jí víc všímat.
Jak nám to mohla říct během truchlení?
Požehnej mi, babičko.
Budu to potřebovat.
Dávej na sebe pozor, babi.
Mami, není možné, aby byla těhotná.
Aditi, to je věc dospělých.
Počkej, mami. Jsem si jistá.
Jak to?
Mám menstruaci. Včera mi došly vložky.
Šla jsem za Sandhjou
a ona řekla, že také menstruuje
a má poslední balení. Dala mi z něj dvě vložky.
- Pojď se mnou ven. - Počkej.
Aditi.
Tati, určitě to chápeš.
Jestli Sandhja menstruuje, jak může být těhotná?
Co to povídá?
Každý se teď má za Sherlocka. Kino je zkazilo.
Promluvím si se Sandhjou.
Nazio? Sandhjo?
Co se stalo?
Sandhja není ve svém pokoji.
Neboj, nejspíš je dole. Podíváme se.
Co je to?
Dopis od Sandhji.
Pro tebe.
Matko, tvé čarování zabralo.
Uřknutí zmizelo. Odcházím.
A nejsem těhotná.
Mělas vidět, jak se na to Aditja tvářil.
Nemiloval mě.
Lhala jsem, abych odhalila jeho lež.
Jak jsi říkala, mám vzdělání.
Umím být samostatná.
A taky budu.
Nedělejte si starosti. Zavolám, až dorazím.
Ušo!
Milá tchyně, zítra mám pracovní pohovor.
Odcházím, protože všichni vědí, co je pro ženy nejlepší,
ale nikdo se jich neobtěžuje zeptat.
Jako Astik v těchto 13 dnech našel novou podobu,
také já našla nový život.
Vím, že jsi to se mnou myslela dobře.
A za to ti děkuji.
Parčune, poslyš.
Kde je Sandhja? Doma není.
- Myslím, že odešla s Naziou. - Podívej se po ní venku.
- Dobře. - Pospěš si.
Nechala jsem tátovi tu pojistku.
Šek má babička pod polštářem.
On to neřekne, ale vím, že je potřebuje víc než já.
PĚT MILIONŮ
Ušo.
A teď budu taky vydělávat.
Vyřiď mu, že se nemusí strachovat.
Postarám se o něj, jako se staral Astik.
Sandhjo!
Myslela jsem, že nepřijdeš.
Promiň. Hodně jsem tě obtěžovala.
Ale ne. To nic.
Dnes po tobě nic nechci.
Naopak, chci ti něco vrátit.
- Tak co? - Hledali jsme všude. A nic.
Omluvte mě na chvíli.
Aloku…
Dcera tety Šarmy ti asi nabídla přátelství na Facebooku.
Přijmi to.
A na chatu si dávej pozor na psaní.
Tvá angličtina je strašná.
Budeš potřebovat novou učitelku…
Já odjíždím,
abych si našla práci.
A beru si ten laptop a nabíječku.
Budu je potřebovat.
Kde mám pepsi?
Dělám si legraci. Měj se.
Ty taky. Napiš, až dojedeš.
Dobře. A pošlu ti Parčunovo číslo.
Své srdce druhým dej
Splň si svá přání
Všechna ta krása kolem tebe
po tobě volá
Co řekneš svým milým?
Ať se tvá přání vyplní
Promluvím na celý svět
Vyslechněte můj příběh
Co řekneš svým milým?
Ať se tvá přání vyplní
Promluvím na celý svět
A říká mi…
- Říká mi… - Bláznivá.
Bláznivá
Dlouhá léta
Jsem sbíral odvahu hrát si
Hrát si
Občas i srdci navzdory to udělám
Občas to pro své srdce udělám
Ano, udělám
Své srdce druhým dej
Splň si svá přání
Všechna ta krása kolem tebe
po tobě volá
Své srdce druhým dej
Splň si svá přání
Všechna ta krása kolem tebe
po tobě volá
Co řekneš svým milým?
Ať se tvá přání vyplní
Promluvím na celý svět
Vyslechněte můj příběh
Co řekneš svým milým?
Ať se tvá přání vyplní
Promluvím na celý svět
- Říká mi… - Bláznivá.
Bláznivá
Překlad titulků: Vít Bezdíček