-No niin. -Oletko kunnossa?
-Kyllä, minä... Olen. -Pärjäät loistavasti.
-No... -Minä rakastan sinua.
Minäkin sinua.
-Nähdään pian. -Niin. Nähdään tänä iltana.
-Hei. -Huomenta.
Luojan tähden. Vain...
Hei.
No niin.
-No. -Ajattelimme jättää sen tyhjäksi.
-Ainakin tällä hetkellä. -Niin.
Kyllä, ei, hyvä.
-Toki. Siirtykää. Sinnepäin. -Kyllä. Anteeksi.
-Jep. Tässä. -Kiitos, Julia.
-Noin. Onko hyvä? -Kyllä, ihanaa, kiitos.
Hienoa.
Tämä on selvästikin aika outoa.
-Niin. -Niin outoa.
Pitäisi kai kysyä itseltämme, mitä hän...
-Mitä Richard olisi halunnut. -Kyllä.
Ensinnäkin, perjantaihin liittyen
on paljon tekemistä, mutta Julia on ollut uskomaton.
En oikeastaan ole. Hautajaiset ovat vain perheelle.
Se on vain meille.
Vastaanotto on jälkikäteen, mutta ihmisiä riittää.
Emme voineet sanoa ei ihmisille.
-Sanoimme ei Piers Morganille. -Yleisesti.
Sillä välin mielestäni on tärkeää kertoa,
mitä me kaikki tunnemmekaan,
ja tiedän, että isä olisi sanonut tämän.
Tämä on asia, jonka hän loi, ja elämän on jatkuttava.
Ajattelen erityisesti asiakkaita tietenkin.
Erityisesti Richardin asiakkaita, Jonathan.
Totta kai.
Siihen liittyen onkin hyviä uutisia.
Olivia Williamsille on tarjottu Shimmyä.
-Hitsi. -Shimmyä?
-Se on hyvä uutinen. -Anna palaa, Olivia!
-Hän olisi ollut iloinen. -Sanoit, että on tarjottu...
Hän tulee myöhemmin.
Hän luki käsikirjoituksen ja on innoissaan.
-Olivia tulee tapaamaan sinua. -Joo.
-Aivan. Selvä. -Hän on niin ihana.
Onko tämä se Danny Boyle -juttu?
"Perustuen tositarinaan koskien hänen ryöstöputkeaan
"ja tahtoaan käyttää seksiä saadakseen haluamansa.
"Virginia Hill ylsi korkeuksiin,
"kun hän ampui kilpailevan huumepomo Johnny Rossellin vuonna 1940..."
-Kiitos. -Eipä kestä.
Sen piti olla Scarlett Johansson, mutta hän perui.
-Niin. -Luulen niin.
Aivan. No, joka tapauksessa.
Emme ole oikeastaan puhuneet Olivian kanssa siitä, miten aiomme tehdä tämän.
-Richardin asiakkaana siis. -Ei, toki...
Mutta hän soitti aiemmin, ja satuin kulkemaan vastaanoton ohi.
Jonkun piti puhua hänelle.
-Emme voi vain improvisoida. -Niin, emme voi.
Emmekö siis saa puhua Richardin asiakkaille...
Saamme me. Älä ole hölmö.
-Mehän olemme tiimi. -Niin.
-Ei ole hullu kiire. -Aivan.
-Sillä välin, luulen... -Herran tähden.
Anteeksi keskeytys, mutta Helena Bonham Carter on vastaanotossa.
Aivan, selvä. Kiitos, Zoe.
Pahoittelen tätä. Hän tuli vähän aikaisin.
-Tuleeko Helena tapaamaan sinua? -Tulee.
Selvä.
-Se on eri juttu. -Hän oli Richardin asiakas.
-Niin! -Hänen piti lounastaa isän kanssa.
Tietenkin piti.
He ovat tunteneet teatterikouluajoilta.
Helenan kaltaiselle on tärkeää kokea jatkuvuuden tunnetta.
-En aio pyytää sitä anteeksi. -Et selvästikään.
Jessus.
Olen pahoillani.
-Kiitos. -Ei se mitään.
Se on vain...
En voi uskoa, ettei hän ole täällä.
Ei.
Mistä te kaksi puhuitte?
-Milloin? -Kun olitte lounaalla.
-Että tiedän. -Mistä vain oikeastaan.
Mistä tahansa ja kaikesta. Se juuri oli niin hienoa.
Hän kysyi minulta paljon Mollysta.
-Molly. -Niin, hän oli Mollyn kummisetä.
En tainnut tietää sitä.
Meillä oli tapana puhua siitä.
Mutta tänään olisin kysynyt häneltä Shimmystä.
-Shimmystä? -Niin.
Sillä... Tiedätkö siitä?
-Mitä tarkoitat? Se on naurettavaa. -Tiedän.
Se on mahdotonta, koska Danny soitti Olivialle henkilökohtaisesti.
Hienoa. Tiedän vain,
että Helenalla oli kontakti Universalissa, ja kaikki haluavat hänet.
"Olemme innoissamme. Toivottavasti pidät kässäristä."
Siis mitä vittua?
Ja kaiken lisäksi Helena ei itse tiedä siitä mitään.
Mitä hittoa Richard teki?
Hän varmaan tiesi, jos jotain oli tekeillä.
Helena aikoi kysyä häneltä siitä tänään.
-Paska! -Hän olisi soittanut Richardille...
Mitä minun pitäisi sanoa Olivialle?
-Milloin hän tulee? -Voin lykätä sitä.
Anteeksi, että häiritsen, Rebecca.
Olivia Williams on vastaanotossa.
Aivan.
Hienoa.
MANAGERITOIMISTO
Olen pahoillani, hän on kokouksessa. Aivan. Selvä.
Pahoittelen. En tiedä, kauanko siinä kestää.
Voinko ottaa viestin, niin hän soittaa takaisin?
En vieläkään voi uskoa sitä.
Olen niin iloinen puolestasi.
Se on upea uutinen.
Joku toinen varmaan perui.
-Ilmeisesti Scarlett Johansson. -Todellako?
En välitä. Mielestäni se on paras koskaan lukemani käsikirjoitus.
Aivan. Niin.
En edes tunne Dannya niin hyvin.
Nykyään on harvinaista, että ohjaaja soittaa henkilökohtaisesti
ja tarjoaa työtä.
-Aivan. -Soitin Richardille saman tien tietenkin.
-Eli kerroit Richardille siitä. -Niin suloista.
-Hän ei voinut uskoa sitä. -Ei.
-"Kulta, se on uskomatonta." -Kyllä.
Milloin kerroitkaan hänelle?
-Perjantai-iltapäivänä. -Aivan.
Se oli...
Se oli viimeinen kerta, kun puhuin hänelle.
-Luoja. -Niin.
On saatava paperikopioita näyttelijöiden ansioluetteloista
-Stephen Frearsille. -Paperikopioita.
Oikeita valokuvia. Postin kautta, kuten elokuvissa.
Stephen on vanhaa koulukuntaa,
mutta tämän projektin suhteen
hänellä on pakkomielle monimuotoisuudesta.
-Niinkö? Jestas. -Niin.
-Katsotaan, että... -Sophie Okonedo.
-Listalla. Mutta... -Naomie Harris.
-Kuten hänkin. Mutta... -Thandiwe Newton.
-Hän ei ole asiakkaamme. -Ei.
-Sanot vain nimiä. -Kyllä.
Voitte lähettää ansioluetteloni.
-Kyllä. -Kyllä.
Jos se auttaa.
-Entä Daniel Kaluuya? -Hänhän on mies.
Niin, eikö se ole monipuolista?
Näinkö se siis meni?
Saan puhelun Margaux Martoranalta, etkä yhdistä minulle?
-Mitä sanoit hänelle? -Että olit kokouksessa.
-Sanoitko niin? -Sanoit, ettei saa häiritä.
-Kristus sentään. -Mutta...
-Hän luulee, että se on vale. -Mutta olit kokouksessa.
Mutta hän ei tiedä sitä.
-Eli... -Hittolainen.
Kristus, kuin Pandoran lipas.
-Arkistointi ei ollut hänen vahvuutensa. -Älä muuta virka.
En ole sujut tämän kanssa.
Entä minun tunteeni?
Meillä ei ole asiaa edes olla täällä.
Jos löytäisimme vain sähköpostin tai jotain, mikä...
-Hänellä täytyi olla suunnitelma. -Niin.
Totta kai hänellä oli suunnitelma.
-Entä Murray Mints? -Ei.
Kenelläkään ei ole sitä salasanana.
Tämä on naurettavaa.
Puhuin eräälle Dannyn toimistossa.
-Niin minäkin. -Hän tulee Oliviaa.
Erilaisia versioita roolihahmosta.
Hän oletti saavansa päättää roolituksesta.
-Totta kai. -Puhuin Martha Kraussin kanssa.
He eivät suostuneet siihen.
He tukevat Helenaa,
-ja kieltäytyvät puhumasta toisilleen. -Tietenkin.
-Stella, voisitko lopettaa tuon? -Minkä?
Sanon vain, että tämä oli ennustettavissa.
Tiedän, se ei vain auta.
-Aivan. -Niin.
Ei, selvä. Hitto, niin lähellä.
-Hei. -Hei.
Halusin kysyä.
Voinko tulla hautajaisiin?
Kuulehan...
-Haluaisin todella tulla. -Se olisi vaikeaa.
Vaikeaa. Kenelle?
Juomatarjoilua on jälkikäteen. Jonkun pitää jäädä tänne.
Tiesikö hän?
-Misha... -Ihan kuin kukaan ei tietäisi.
Emme voi keskustella täällä, ja sinun pitää...
-Hei, Julia. -Niin.
Jos voisit auttaa juomien kanssa perjantaina.
-Aivan. -Se olisi mahtavaa.
-Niin. -Selvä. Hyvä.
Sinun jälkeesi.
Mathias.
Tiedän.
Tule tänne. Tiedän.
Kuulehan. Olemme nyt kaksin, kultaseni.
Olemme kaksin.
-En vieläkään voi uskoa sitä. -Tiedän.
Ilman häntä en edes olisi agentti.
Hän ei sanonut: "Et selviä näyttelijänä."
-Ei. -Jotenkin hän vain...
Kuin hän olisi nähnyt lävitseni ja vapauttanut minut.
Niin.
-Mitä nyt? -En tiedä.
En pidä siitä.
Muistan, kun tulin haastatteluun. Hän ei puhunut paljoakaan, Stella puhui,
mutta kun tulin ulos huoneesta,
halusin tehdä vaikutuksen häneen.
Oli todella tärkeää, että hän tiesi minun olevan hyvä.
Mitä me siis syömme?
17, 47, 61 ja 83.
Ei 27:ää?
-Ei, kyllästyin siihen. -Hienoa.
Eli 40 vuoden kuluttua kaikki napajäätiköt ovat sulaneet.
Täällä on sähköposti Wastedin ensi-illasta torstaina.
-Menetkö? -Minäkö? En.
Etkö?
Se on hautajaisia edeltävä yö ja...
-Tiedän. -Minä vain...
-Koskeeko tämä Natashaa? -Ei.
-Sinun on päästävä yli hänestä. -Olen päässyt.
-Maailma on pieni. -Tiedän.
-Törmäät häneen vielä. Pääsisit eteenpäin. -En aio tulla.
Et voi vain pelätä elämää.
-En ole peloissani. -Niin ei voi elää.
-Se tekee sinut onnelliseksi. -Mikä?
Elämäsi läpi pyyhkäiseminen.
-Kokeile sitä. -Milloin olit viimeksi rakastunut?
Milloin sinä et ollut?
Tässä. Valitse.
Eli mitä minä... Mikä tämä on?
-Vaihtoehtoni myöhempää varten. -Myöhempää?
-Niin. -Myöhemmin tänä iltana?
Niin, en osaa päättää.
He ovat todella samanlaisia.
Kumpikin muistuttaa Jodie Comeria.
Mutta kumpi muistuttaa sinua hänestä enemmän?
VUOKRASOPIMUS
-Selvä, menen ylös. -Hyvä on.
Tuletko sinä?
Tulen hetken päästä.
-Oletko kunnossa? -Kaikki hyvin.
Tule.
Ei mitään hätää, olen kunnossa.
-Mikä tämä on? Mitä nämä ovat? -Ne ovat... Ei mitään.
-Vuokrasopimus? -Niin...
Luulin, että omistat rakennuksen?
Niin luulin minäkin.
Vihaan rikkaita ihmisiä.
-Megan. -Ei. Minä todella vihaan.
Se katoamistemppu, jonka he tekivät, ei ollut siisti.
Jos et ole huomannut, meillä on kaikilla ollut raskasta.
He onnistuvat huijaamaan jatkuvasti. Senkin jälkeen, kun ovat poissa.
MILLOIN NÄHDÄÄN TAAS? ARVOKKAITA HETKIÄ
TÄNÄ ILTANA? NYT? TÄÄLLÄ?
Mitä muuta pitäisi syödä huoltoasemalla?
Anteeksi. Onko porkkanakäytävä, jota en huomannut?
MITÄ TEET NYT?
AJATTELEN SINUA. ONKO SE OK?
VOISIN TULLA SINNE? PUOLEN TUNNIN PÄÄSTÄ?
En voi ymmärtää sitä, että hän tiesi, mitä tapahtui,
-mutta ei sanonut mitään... -No, kyllä...
Universalille, Dannylle, Helenalle tai Olivialle.
Hän varmaankin aikoi miettiä sitä viikonlopun ajan.
Mutta hän ei ole täällä. Me olemme.
Meidän on keksittävä, mitä teemme.
Tosiasia on, että Olivia sai tarjouksen, kävi mitä kävi.
Mitä sanomme Universalille ja Helenalle?
Ongelma saattaa olla, mitä sanomme Olivialle.
Olivialleko? Miksi? Mitä tarkoitat?
Universal lähetti minulle uudelleen Helenan tarjouksen eilisiltana.
-Sinulleko? -Minun kauttani.
-Aivan. -Aiotko tehdä sen?
-Tietenkin aion. -Et voi tehdä sitä.
Ai että saamme upean tarjouksen Helena Bonham Carterille,
emmekä välitä sitä eteenpäin?
-Huomenta, Zoe. -Hei.
Saisinkohan viisi minuuttia Jonathanin kanssa?
-Jonathanin. -Niin.
Aivan.
Hän on nyt tapaamisessa.
Rehellisesti sanoen nyt ei ole hyvä hetki.
Ei. Kultapojuni.
Jos jokin toinen aika sopii sinulle...
Mukava juttu, minä odotan.
Aivan.
-Haluatko tietää totuuden? -Älä väheksy minua.
Helena Bonham Carter on suuri kansainvälinen tähti.
Ei väitellä siitä, kumman asiakas on suurempi tähti.
Totuus on, että tarvitsemme Helenaa nyt enemmän kuin hän meitä.
-Mitä tuo tarkoittaa? -Et tiedä puoltakaan siitä.
Tarvitset häntä asiakkaana. On selvää, mitä on tekeillä.
Ironista, että sanot noin.
Kyse onkin Olivia Williamsista.
Olivia on loistava lahjakkuus.
-Tiedän sen. -Hän teki hienoja valintoja koko uransa.
Hän on ahkeroinut kovasti. On hänen hetkensä.
Nyt sinä väheksyt minua.
Et voi viedä tätä häneltä.
Kiitos. Jo riittää.
Ensinnäkin kyse on Richardin asiakkaista.
-Aivan. -Mutta siihen liittyy jotain muutakin.
He ovat vanhoja ystäviä. Kävivät koulua yhdessä.
-Saavatko he sen selville? -Mahdollisesti.
Richard järkyttyisi, jos kuulisi tämän keskustelun.
En tiedä, mitä Richardin mielessä oli perjantaina,
mutta tiedän, että ystävyys oli hänelle kaikki kaikessa.
-Eikö minun pitäisi lähettää tarjousta? -En tarkoita sitä.
En anna sinun tehdä tätä.
Tsemppiä siihen, sillä tein sen jo.
-Anteeksi. -Menen ylös. Kiitti.
-Mikä kerros? -Kolmonen.
Hashtag samoin.
-Olen muuten Luke. -Hei. Misha.
En ole siis näyttelijä.
-Selvä. -En ole mitään.
En ole edes asiakas. Olen vain kirjailija.
Kirjailijako? Onhan se jotain.
-Entä sinä? -Teen töitä Rebecca Foxin kanssa.
-Aivan. -Olen uusi, joten...
-Olet siis Rebeccan uusi avustaja. -Kyllä olen. Miksi?
Minulla ei ole varsinaisesti tapaamista.
Mutta haluaisin hänen lukevan jotain.
Olen lähetellyt sähköpostia. Hän ei ehkä pidä minusta.
Asiat ovat nyt hieman eri lailla.
-Tiedäthän siitä... -Joo. Tiedän.
Aivan.
Ajattelin vain, että voisin tulla...
-Voisin kysyä häneltä. Jos haluat. -Todellako?
Haluat siis hänen lukevan...
Tiedätkö mitään Margaux Martoranasta?
-Margaux Martorana. -Niin.
Hitsi.
Ajattelin, että parasta kertoa.
Hän on tehnyt näytekohtauksia Eight Daysiin.
Tiedän. Sain hänen sähköpostinsa.
-Luin sen muuten. -Minkä?
Eight Daysin.
-Mitä tarkoitat, milloin? -Viime yönä.
Latasin sen. Valvoin koko yön. Se on uskomaton.
Niin on.
Toisinaan saa muistutuksen siitä, miksi halusi tehdä tätä ylipäätään.
Minkä vuoksi minulla ei ole aikaa lukea tekstejä
kirjailijaksi haluavilta.
Elämä on liian lyhyt.
Voisin lukea sen, jos haluat.
Voisin lukea sen puolestasi.
Jos se auttaisi.
Voi herranjumala. Kyllä. Tuo...
Anteeksi. Ehdottomasti kaikkien aikojen paras.
-Kirkkoherra soitti perjantaista. -Kirkkoherra?
-Viimeisestä virrestä. -Muistuta minua. Mikä se oli?
Sen piti olla joko
On päivä mennyt, Jumalamme tai Nyt pelko pois.
Aivan. Mitä mieltä olet?
-Minäkö? -Niin.
-Hei. -Hei.
Hän on kiireinen nyt, Stella.
Tiedän, pahoittelen. Simon Gould on vastaanotossa.
Miksi luulet minun tulleen?
-Onko sinulla hetki aikaa? -Selvä, kiitos, Julia.
-Valitaanko vaikka Nyt pelko pois. -Selvä.
Puhuin hänen kanssaan, ja hän on nyt todella kiireinen.
-Hän pyysi minua lukemaan sen. -Sinua?
-En voi tietenkään luvata mitään. -Selvä. Siistiä.
Tämä on kännykkänumeroni.
-Kuten sanoin, en voi luvata mitään. -Toki.
-Kiitos. Otan yhteyttä. -Selvä. Hienoa.
Emme voi vain antaa hänen istua siellä koko päivää.
-Selvä. -Richardin vuoksi, jos ei muuta.
Ota hänet sitten vastaan.
Ottaisin kyllä.
Isä näki vaivaa saadakseen hänelle sen työn.
Hän ei edes päässyt lukuharjoituksiin.
Minulla ei ole tilaa hänen kaltaiselleen näyttelijälle.
Hänestä ei ole mihinkään.
En ota Simon Gouldia asiakkaaksi.
Ja tiedän, että hän on tullut kysymään sitä.
Kun sanoit: "Luota minuun, et tiedä puoliakaan siitä",
-vähän aiemmin Rebeccalle... -Niin.
Mihin viittasit?
-Mitä hitsiä? -Mitä?
Zoe Spencerin saatavuutta kysellään juuri.
-Asiakastani. -Saanko koe-esiintymisen?
-Bravo. -Voi luoja!
-Mahtava uutinen. -Niin.
Todellakin.
Voi luoja, en voi uskoa sitä!
Kyseessä on maineeni. Se ei ole leikkiä.
Myös minun maineeni. Minun elämäni. Luuletko, että...
Hei, Nightingale Hart.
Yhdistän sinut.
Luuletko, että nautin siitä, mitä teen?
Lähetän koe-esiintymiseen jonkun, joka ei edes ole...
Jonkun, joka ei edes ole mitä? Anna tulla.
En halua loukata sinua.
Tämä ei ole pubiteatteri. Se on Stephen Frears.
-Kultasseni,. -Et ole käynyt esityksissäni.
Kukaan ei ole. Se on todella hyvä.
-Selvä. -Se on vaikeaa, tiedäthän.
On vaikea uskoa itseensä joka päivä.
Ja sitä vain täytyy.
-En ole ikinä halunnut tehdä muuta. -Et tietenkään. Kultaseni.
En voi uskoa tätä.
Silloin hänellä ei varmaankaan ollut muita vaihtoehtoja.
Kuin myydä rakennus?
Joko niin tai myydä se amerikkalaisille.
Siis rahaongelmien vuoksi?
Hän ei ilmeisestikään koskaan aikonut tehdä sitä.
Tiesit siis?
Koko tämän ajan?
Meillä oli suhde. Meillä oli tapana puhua.
Aivan alusta alkaen.
-Olen hänen poikansa. -Ehkä siksi hän ei kertonut sinulle.
Tai ei voinut kertoa. Koska olet hänen poikansa.
Ylpeys.
Ehkä osittain. Hän ei ollut täydellinen.
Tiedät, millainen hän oli.
Richard ei halunnut huolestuttaa ketään.
Hän halusi vain, että kaikki olisi hyvin.
-Simon. -Jonathan!
-Hei. Anteeksi odotus. -Jono.
-Miten voit? -Minäkö?
-Näytät kamalalta. -Näytänkö?
Jos et pahastu. Se on ymmärrettävää.
-Olen kunnossa. -Voi poikaparka.
-Tähän on tultu. -Niin.
Minulla ei liene oikeutta pyytää tätä,
mutta voit kyllä kieltäytyä.
Mutta totuus on, että ilman Richardia...
En olisi tässä nyt.
En olisi missään.
Olisi hienoa, jos tällaiselle mitättömyydelle
annettaisiin mahdollisuus sanoa jotain vastaanotossa.
Olen suuressa velassa hänelle pitkältä ajalta.
Puhettako meinaat?
Vain niin voin maksaa takaisin hänelle.
-Niin. -Niin, kuka tietää.
Ehkä en mokaisi sitä esitystä.
Viimeinkin rooli, jota osaan näytellä.
Kiitos, että tulit, Simon.
-Selvittelen vähän käytäntöjä. -Tietysti.
-Otan yhteyttä. -Mainiota.
Kuten sanoin, mukava tavata. Jep. Joten...
Halusin kysyä jotain muutakin.
Aivan.
Mutta en tiedä, miten tehdä sen.
Hei Helena, Jonathan täällä.
On ilo kuulla, että pidät kässäristä.
Se on upea, eikö?
Tiedän, että studio on ilahtuu.
Kaiken kaikkiaan mahtava uutinen.
Yksi asia vielä.
Voisi olla hyvä olla kertomatta tästä vielä julkisesti.
En ole tyytyväinen muutamaan asiaan sopimuksessa.
Pystymme parempaankin.
Hienoja uutisia. Jutellaan pian.
Olet ihana. Heippa.
-Olivia. -Hei, Jonathan.
-Kiitos kun tulit. -Mukava kuulla sinusta.
Ajattelin, että olisi hyvä päästä pois toimistosta vaihteeksi.
Hienoa. No niin. Ihana nähdä sinua kuitenkin.
Vittu! Nukuin pommiin.
Hei, Helena. Miten voit? Kiitos, että soitit takaisin.
Hienoa.
Halusin vain puhua jostain kanssasi,
on varmaan helpompaa, jos kerron...
Niin.
Onko se...
Missä on helpointa sinulle.
Täydellistä. Jep. Kello kymmenen. Hienoa.
Hienoa. Selvä. Nähdään sitten, hei hei.
Heippa.
-Hei. -Hei.
-Minun täytyykin mennä. -Selvä.
Anteeksi.
-Saanko suukon, vai... -Joo, totta kai.
Ellet ole liian...
-Onko hyvä? -On.
-Hyvä. -Se kelpasi.
-Tiedäthän, missä kaikki on? -En.
-Et. -En tietenkään.
Siellä missä jutut yleensä ovat.
-Selvä. -Selvä. Hyvä.
Kiitos tästä vielä.
-Eipä kestä. -Mahtavaa nähdä sinua.
Ajattelin mennä ulos kahville tällä kertaa.
Jep. Hienoa.
Tästä ei puhuta muille.
Ei tietenkään. Tarkoitan...
En voi ymmärtää sitä.
Tämä on paras koskaan lukemani käsikirjoitus.
Sehän tässä onkin surullista.
Millaisia luovia eroja?
Mistä aloittaisin.
Voi herranjumala.
-Se on hullua. -Tiedän.
Kaikki ovat olleet niin positiivisia.
-Käsikirjoitus on mahtava. -Mainio.
-Mutta pidä tämä vain meidän välisenämme. -Toki.
Tiedän tämän muiden elokuvassa mukana olevien asiakkaiden vuoksi.
Heillä on hyvin erilaisia versioita elokuvasta.
-Aivan. -Todella erilaisia.
Olen nähnyt tämän ennenkin, mutta tämä on erilaista.
-Se ei toimi. -Luoja.
Minulla on melko hyvät yhteydet studion ja Dannyn kanssa,
ja totuus on, että he eivät puhu toisilleen.
Danny varmaan lähtee minä hetkenä hyvänsä.
-Ei. -Ei, se on myrkyllistä.
Aivan. Selvä.
Mitä tarkoitat?
Se on sinusta kiinni.
Tiedän, että olet puhunut Jonathanille.
-Niin. Hän on mahtava, eikö olekin? -Niin on.
Tunnen velvollisuutta sinua kohtaan.
Ei vain NH-asiakkaana, tietenkään.
Mutta myös Richardin pitkäaikaisena asiakkaana.
En halua, että sotkeudut tähän ja satutat itsesi.
Ei.
-Puhun tietenkin Rebeccan kanssa tästä. -Selvä.
Niin.
-Vai... -Haluan vain olla rehellinen,
ja asemani on hieman herkkäluontoinen,
koska minulla on hyvät yhteydet studion ja Dannyn kanssa...
Et usko, että Rebecca tietää tästä.
En halua sekaantua hänen asioihinsa.
Mutta en kuitenkaan luule, että voisin olla tekemättä mitään.
Ei, tarkoitan, kiitos.
-Kiitos, Jonathan. -Tietysti.
Puhun tietenkin Jonathanin kanssa.
-Joo. -Mutta sillä välin, kiitos.
Kiitos, että kerroit, miten asia on.
En voisi elää itseni kanssa, jos en olisi kertonut.
-Jonathanin suhteen se on... -On mitä?
Ehkä tässä vaiheessa olisi hyvä olla kertomatta, miten sait selville.
Olive!
-Hel, hei! -Voi luoja!
-Miten voit? -Miten voit?
Oikein hyvin. Mukava nähdä sinua.
Hei Helena, Jonathan täällä. On ilo kuulla, että pidät kässäristä.
Tiedän, että studio ilahtuu.
Kaiken kaikkiaan mahtava uutinen.
Voisi olla hyvä olla kertomatta tästä vielä julkisesti.
En ole tyytyväinen muutamaan asiaan sopimuksessa.
Pystymme parempaankin.
Olet ihana. Heippa. Olivia!
Hei, Jonathan.
-Eli... -Selvä.
-Hyvä on. -Hyvä luoja.
-Tämä ei ole sitä, miltä näyttää. -On se.
Tämä on monimutkaisempaa.
-Valehtelit minulle. -En todellakaan.
Sinä valehtelit minulle samaan aikaan.
Yritit saada minut perääntymään elokuvasta,
koska halusit Helenan saavan työn sen sijaan.
-En koskaan tekisi niin. -Enkä minä.
Tämä elokuva on ehdottomasti vaikeuksissa.
Dannyn ja studion välillä on suuria luovia erimielisyyksiä,
ja halusimme teidän kummankin tietävän, missä mennään.
-Siinä kaikki. -Juuri niin.
Tuo on hölynpölyä.
-Emme ole tyhmiä. -Ette todellakaan.
-Hyvä pointti, Hel. -Kiitos, Olive.
Tämä on ilmiselvää. Meille on selvästikin tarjottu sama osa.
-Se ei ole ensimmäinen kerta. -Yllättyisit.
Pointti on, että olemme ystäviä. Tiesitte sen.
-Kyllä. -Tietenkin.
Olemme aikuisia. Miksi ihmeessä ette kertoneet?
Käännätte meidät toisiamme vastaan ja valehtelette.
Nimenomaan. Uskomatonta.
Tiedoksenne, ettei tämä ollut ideani.
Miten niin se ei ollut sinun ideasi?
Se ei todellakaan ollut minun.
-Oli se. -Eikä ollut.
Jos olisimme tehneet, kuten haluan, emme olisi...
Jos olisimme tehneet, kuten halusit...
Emme todellakaan halua teidän kiistelevän tästä.
Emme me kiistele, vaan te.
-Emme me riitele. -Riitelettepä.
-Emmepä. -Kyllä.
Minun ei varmaan pitäisi sanoa tätä.
-Mutta olisipa Richard täällä. -No, niin.
Et ole ainoa.
-Kaipaan häntä todella. -Me kaikki kaipaamme.
-Uskokaa pois. -Anteeksi.
Soisitteko hetkisen?
Mitä?
-Miten kehtaat? -Mitä?
Heidän edessään.
Olisipa hän yhä täällä. Tilanne ei olisi tämä.
-Miten sinä kehtaat? -Kehtaan mitä?
Järjestää tapaamisen Olivian kanssa kertomatta siitä.
Sinä siis saat puhua Helenan kanssa selkäni takana...
Hän ei ole omaisuuttasi.
-Isä oli Helenan tyttären kummisetä! -Mitä?
Olen hänen poikansa.
-Kyse ei ole aina sinusta! -Lopettakaa!
-Olet sitten kenen tahansa poika. -Lopettakaa nyt.
Kuunnelkaa. Katsokaa nyt. Mitä on tapahtunut?
-Mitä Richard olisi mieltä? -Hän ei ole enää täällä.
Onko pakko hokea sitä? Häntä ei ole.
He lähtevät oikeasti. He pakenivat.
Voi hitto.
-Helena! -Ei, Olivia!
Hienoa. Nyt menetämme molemmat.
Paska!
Olivia.
-Hei, Rebeccan toimisto. -Hei.
-Luke tässä.
Kyllä, hei.
-Miten voit? -Kaikki hyvin, kiitos.
-Hyvää kuuluu. -Hyvä.
-Oletkohan vielä katsonut sitä juttua? -Olen.
-Jos olet, voisimmekohan ehkä tavata? -Joo.
Mennä kahville tai jotain?
Se olisi hienoa. Milloin ajattelit?
Esimerkiksi nyt?
-Dan. -Niin?
Taron soitti pyytääkseen anteeksi. Hän ei pääse tänään.
Aivan. Selvä. Kiitos.
-Kuule. Eilisestä. -Niin.
Anteeksi. En halunnut saattaa sinua huonoon valoon.
-Niinkö? -En tietenkään.
Istun täällä joka päivä.
-Mitä pitäisi tehdä? -Tajuan kyllä.
Maine on vain kaikki, mikä on tärkeää tällä alalla.
Sen voi menettää nopeasti.
Ehkä jos tulisit katsomaan näytelmää, ymmärtäisit.
-Tulisin, paitsi että tapaan Taronin... -Etkä tapaa.
En tapaakaan.
-Nautin sen lukemisesta todella. -Aivan.
Dialogista en osannut sanoa, oliko se sinun vai kirjan, mikä on hienoa.
Eight Daysissä, siinä kirjassa,
hänellä on niin selvä ääni.
Ja nimenomaan naisen ääni.
Mennäänkö drinkille?
Anteeksi.
Jonnekin tuonne.
-Hei. -Hei.
-Oletko kunnossa? -Joo. Kiitti.
Sinun pitäisi mennä kotiin.
Mitä oikein luulit hänen aikovan tehdä?
"Yritä tehdä oikein, kultaseni. Älä huoli hölynpölyä.
"Jatka eteenpäin."
-Nähdään huomenna. -Nähdään huomenna. Selvä.
En tiennyt, etten näkisi häntä enää.
En koskaan kuulisi hänen ääntään.
En koskaan näkisi hänen muotoaan yöllä.
Aamulla ennen hänen heräämistään.
Jos olisin tiennyt, en olisi päästänyt häntä.
Mutta en tiennyt.
En tiennyt.
Sanoimme siis hyvästit.
Hän meni ulos aamulla,
ja suljin oven hänen takanaan.
Olit aivan mahtava!
Huomenta.
Hei.
Miten voit?
-Heräsin, tein sinulle kupin teetä. -Hienoa. Kiitos.
Olen itse asiassa myöhässä. Minun on mentävä.
Mitä kello on?
Odota, hitto, ei. Minunkin pitää.
Selvä. Avaimet.
-Tuo taitaa olla minun. -Mikä?
Paita.
-Hitto. Olen pahoillani. -Ei se mitään.
-Tässä. -Kiitos.
Kaikki hyvin. Kaikki järjestyy.
Niin.
-Huomenta. -Hei.
-Miten voit? -Kaikki hyvin.
-Hei, Julia. -Kyllä. Kiitos.
-Hei, Julia. -Kyllä.
Tuleeko poikamme oikeasti? -Tulee.
Sain tekstiviestin.
Selvä. No...
-Ennen kuin menemme sisään. -Niin?
Olen pahoillani.
Eilisestä. Sanoin asioita, joita en tarkoittanut,
-ja toivon, etten olisi sanonut niitä. -Niin minäkin.
Tämä on vain ollut outoa aikaa.
-Kunpa tätä ei olisi tapahtunut. -Niinpä.
Hei, miten voit? Haluatko täydennystä?
Hei. Haluatko toisen?
Eilisiltainen oli upeaa.
-Olit upea. -Ei sinun tarvitse...
Katson todella paljon näytelmiä.
En muista, milloin viimeksi tunsin niin.
Erittäin ystävällistä.
Se ei ole ystävällistä. Olen agentti. En ole kiltti.
Kävelen ohitsesi joka päivä.
-En voi uskoa sitä. -Yritin kertoa sinulle.
Mietinkin,
että ehkä minun pitäisi vain ottaa sinut asiakkaaksi.
-Niin. -Olen tosissani. Mitä mieltä olisit siitä?
Se on sinusta kiinni.
Ehkä se tuntuisi hieman oudolta aluksi, en tiedä.
Se voisi olla hauskaa.
-Missä hitossa Simon Gould on? -En tiedä.
Tyypillistä.
-En usko, että voin odottaa kauempaa. -Teen sen.
-Mitä? -En koskaan saanut pitää sitä puhetta.
jonka kirjoitin palkintoseremoniaan.
Pidän sen nyt.
-Kaikki. Anteeksi. Voimmeko... -Voisimmeko hiljentyä?
-Anteeksi. -Anteeksi.
Kaikki. Kiitos.
Kiitos, Julia.
Kaikki hyvin, en aio pitää puhetta.
Halusin vain kiittää teitä kaikkia, että tulitte.
En osaa kuvailla, kuinka tärkeää minulle
ja meille kaikille on nähdä teidät täällä tänään.
Isä olisi pitänyt tästä todella.
On vaikea uskoa, ettei hän ole täällä.
Hän olisi ollut elementissään.
Kuten sanoin, en aio pitää puhetta,
mutta onneksi tiedän erään, joka aikoo.
Anteeksi, olen kauhean pahoillani.
Anteeksi, pahoittelen, kiitos.
Hei. Kiitos. Anteeksi.
Anteeksi, Jonathan.
Bussi numero 19.
Hei vaan.
Nimeni on Simon Gould.
Tapasin Richardin...
Olen pahoillani.
Asia on niin, että...
Olen vain niin pahoillani.
Tšehovin juttu on, että kerronta on oikeasti hauskaa.
Miten traagiselta oma elämä tuntuukaan,
lopulta siitä tulee hauskaa.
-Niin, ehdottomasti. -Joo...
-Hei. -Hei.
-Soisitko meille hetken? -Toki.
Kiitos, että tulitte. Se merkitsee paljon olosuhteet huomioiden.
-En voinut olla tulematta. -Tietysti.
-Huolimatta kaikesta. -Niin.
Tämä ei ole aivan täydellinen ajankohta tälle,
mutta tiedoksenne, puhuin Dannyn porukoiden kanssa
ja studion kanssa eilen illalla.
-Illallako? -Oli myöhä.
En ollut juttutuulella,
en tiedä, auttoiko se... Mutta sanoin:
"Saatte joko kummatkin tai ette kumpaakaan asiakastamme elokuvaanne."
-Molemmat? Miten? -Niin.
Entä jos Virginia Hillin vastustaja olisikin nainen.
-Mitä, eli... -Jenny Rosselli.
Voimme työstää asiaa.
-Oletko tosissasi? -Sukupuolen muutos.
Se on laskettu riski.
Olen yllättynyt, etteivät he olleet jo tehneet sitä.
Tämän aamun sähköpostit osoittivat, että se sopii.
-Mitä? -Olet tosissasi.
He eivät halunneet menettää kumpaakaan teistä.
-Miten onnistuit siinä? -Yritin tehdä oikein ja jatkaa.
Näyttää, että olemme keksineet The Godmotherin.
Jos teitä kiinnostaa.
-Eli kuka siis näyttelee Virginiaa? -Niin.
Mitä?
En aio palata työpöytäni ääreen tämän jälkeen.
Menen suoraan Sohoon ja kirjaimellisesti juon itseni hengiltä.
-Tuletko? -Kysyn Rebeccalta.
Hän on edellämme.
Kiitos, Ollie. Hienoa.
Sinä.
-Kiitos. -Kyllä.
-Charlotte. Et ole tavannut Mishaa, ethän? -En.
-Ei. -Misha on Rebeccan uusi avustaja.
-Aivan. -Kyllä, hei.
-Todella mukava tavata. -Samoin.
-Ja tsemppiä. -Niin.
Joo, hyvä.
-Luoja! -Luke.
-Luke, tule tänne. -Charlotte.
Hei, äiti. Hei, kaikki.
Hei!
Tunnetteko te kaksi toisenne?
Tekstitys: Jonna Lehtinen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama