Så...
Vi ska ha ett Zoom-möte med dem ikväll,
så att ni kan träffa dem och de kan träffa oss.
-Ikväll? -Eftermiddag LA-tid, kl. 20.00 vår tid.
-Klockan 20.00? -Jag har bett Ollie att ordna nåt.
-Så det var det? Det är klart? -Nåja...
Det här var inte ett lätt beslut att fatta.
Det är ett väldigt svårt beslut, speciellt för mig.
Kan du göra så? Fatta det beslutet själv?
Vad hände med omröstningen? Det var bara du som var för.
-Vi var emot. -Vi står vid ett vägskäl.
Det här var oundvikligt.
Jag försöker tänka på vad som är bäst för oss alla.
Verkligen?
Du har inte sagt nåt än, Stella.
-Nej. -Nej.
Nej.
Jag har tänkt på Richard. Och hur mycket jag saknar honom.
Okej.
Och nu, om du ursäktar, så har jag saker att göra.
Jag också.
Ja, jag också.
-Otroligt. -Samtidigt helt jävla trovärdigt.
-Vad är klockan? Jag ska till puben. -Bra idé.
Hallå, Rebecca Fox här.
Hallå. Dan Bala, ja?
-Det stämmer, Emma Corrin. -Med Himesh?
-Ja, okej. -Så som idag?
Kan vi ta det över telefon?
-Jag kan vara där om... en halvtimme? -Jag kan vara där om... en halvtimme?
Bra.
Idag av alla dagar är det här det sista jag behövde.
-Vad är det? -Det är Åtta dagar.
Jag skulle presentera det för Margaux.
-Är du inte klar? -Jag har anteckningar.
Jag har börjat så många gånger. Men när jag börjar skriva kan jag inte.
Jag vill bara att det ska bli bra.
Ja.
Vadå?
-Zoe. Hon är exalterad. -Okej.
Hon har redan kissat fyra gånger.
-Vad snällt av henne att uppdatera dig. -Ja.
Bra gjort att du fick med henne.
Det var inte jag. Hon gjorde en lysande provspelning.
Ja.
Vi kan väl gå förbi cateringbilen först.
Nej.
Okej. Bra.
-Hejsan, välkomna hit. -Hej.
Inspelningsledare. Följ med mig. Den här vägen.
Vi har tio minuters paus.
-Vill ni ha kaffe, te eller... -Jag kan ta en kaffe.
Det här är så olikt dem.
Nej, exakt var går det fel?
Mellan orden "tagning" och "bryt".
-Okej. -Så håll käften och gör ditt jobb.
Ursäkta mig?
Okej.
Vi ligger långt efter schemat.
Hur långt efter?
Emma åker imorgon och de kan inte få till scenen.
Du har väl intimitetskoordinatorn?
Ja.
Jay. Har du sett Regina?
Nej.
Herrejävlarshelvete!
När kommer hon hit?
-Vem? -Intimitetskoordinatorn.
-Hon är här. -Bra.
Briony. Ni träffade henne nu.
-Okej. -Okej.
Glöm allting.
Okej?
Glöm allt detta.
Det här är bara en repetition. Okej?
Som filmas. Det kommer att bli jättebra!
Förlåt för det här.
Förlåt, det är så pinsamt.
Nej det är bra! Bara...ha kul, okej?
Ja.
Okej, kamerarepetition. Från början.
Tystnad, tack. Det här en stängd inspelning.
Timeout-ordet är "ananas". Respekt för skådespelaren. Tack.
Och... Tagning!
Visste du att jag skulle komma ikväll?
Skulle du tro mig om jag sa nej?
-Vill du... -Visst. Självklart.
Okej, hörni. Briony ska guida er igenom den.
-Räck fram handen. -Ja, ursäkta.
-Inga problem. -Okej, så...
Vi håller det inre livet vid liv när vi blir mer intima,
låt oss börja med händerna.
Era händer hittar varandra, bara fingrarna...vidrör.
Ja. Bara försiktigt.
Ja. Och ni går vidare till blicken.
Emma, titta på Himesh.
Himesh, titta på Emma.
Och samtidigt...och flytta er närmare...
Luta er framåt... Kyssen. Det är allt.
Förlåt.
-Det är lugnt. -Förlåt.
Kameran går.
Ja. Okej.
Okej, från kyssen. Ja.
Det är allt. Läpparna möts.
Lyft handen, Emma. Och sök hans hår.
Och, Himesh, handen runt midjan.
Börja vända Emma. Och luta er över bordet...
-Ananas. -Förlåt.
Nej, en riktig jävla ananas.
Bryt!
Vi bryter där, gott folk!
Från början, tack.
-Jag är ofokuserad. Jag behöver en minut. -Verkligen?
-Lite frisk luft skulle vara bra. -Oj. Okej.
Helvete.
AGENTFIRMA
Jag har gjort sexscener med vänner, det är aldrig så här.
-Jag vet. -Vi ska ju vara proffs.
Det är du absolut.
Allt pressen pratar om är om vi har en affär.
Det där är bara en... Du vet.
Nej, titta!
EMMA OCH HIMESH NATTLIGA SAMMANKOMSTER
Okej.
Ja, det där är...
Det är bara...
Oroa dig inte för det. Det är redan gårdagens nyheter.
Vi avslutade sent. Vi var trötta, jag sa: "Vi kan väl dela en flaska vin."
-Vi tittade på Gogglebox... -Gogglebox.
-Ja. -Jisses.
Och sen gick Himesh hem. Det är allt.
Problemet är att jag sa till Paul att jag gick hem och la mig.
Okej.
Jag borde inte ha ljugit.
-Nej. -Men...
Bilderna är ute nu.
Det ser ut som att jag är otrogen.
-Jag förstår det. -Om jag var Paul,
skulle jag tänka ingen rök utan eld.
Så varje gång vi gör den här scenen, känner jag bara...
-Herregud! Svara! -Nej.
Jag är här för att träffa dig.
Det kommer att gå bra. Det här är bara ett av dessa ögonblick...
Och glöm inte att det du gör är riktigt svårt.
Ja, jag vet.
Du är enastående. Jag tror på dig.
Önskar jag gjorde det. Det där var den värsta sexscenen nånsin.
Om det får dig att må bättre så har jag haft värre.
Det skulle bli kul att få jobba med en vän.
Mycket värre.
-Platoniska relationer finns. -Jag vet.
-Nu har Kate sett bilden... -Jag såg den.
Det är en skitrubrik också.
Ja, det är inte...
Vänta. Vem är Kate?
Kate, min flickvän.
-Toppen. -Vadå?
Jag visste inte att du träffade nån.
Nu spelar det ingen roll vad jag säger om Emma.
Jag gillar henne verkligen.
-Emma? -Kate!
Ja, fan. Självklart.
För Guds skull.
Hör på, Himesh. Jag tror att du överanalyserar.
Definitivt.
Jag tror att du har glömt hur bra du är.
Det har jag definitivt.
Du är mannen, mannen.
Ursäkta?
Hej.
Jag fattade ett verkställande beslut.
Jag tyckte att vi förtjänade en bra kaffemaskin.
Den här gör tydligen allt.
Det finns riktig italiensk espresso och dubbel espresso, så klart.
Den gör till och med läcker, skummad mjölk, tror jag.
Jag vet hur svårt det här är för dig.
Vet du?
Det var inte lätt, men jag var tvungen.
Nån var tvungen att fatta rätt beslut.
Jag har gjort mitt bästa.
Och det oroar mig.
Om detta är ditt bästa.
Om detta är ett sätt för dig att hävda auktoritet,
så hade det, ärligt talat, räckt med en kaffemaskin.
Men det är för sent nu. Det är för sent. Kom.
Stella.
Och jag dricker inte varm skummad mjölk. Det är för barn.
Hallå, Rebeccas kontor, det är Misha.
Hej, Margaux.
Nej, tyvärr. Har du testat hennes mobil? Nej.
Hon är på en inspelning, men om vi båda försöker och...
Okej, nej, du har lagt på.
Hejsan. Hur är det? Hoppas att ni alla har en bra dag.
Va?
-Tränar inför framtiden. -Det är amerikanska.
Jonathan gör det som är rätt.
Du klarar dig nog, du är hans favorit.
Det är jag inte. Var inte dum.
Är nåns jobb i fara?
Jag ska uppdatera mitt CV.
-Jaså? -Min meritförteckning.
Saken är den att jag inte har så mycket erfarenhet.
Det kvittar. Det är poängen med ett CV. Visa mig.
Okej.
Det är inte att du har lite erfarenhet. Du har ingen.
-Tyst. -Jag hjälper dig att fylla ut det.
Verkligen?
Lustigt att du fick jobbet utan CV och erfarenhet.
Ursäkta?
Det är bara intressant.
Jag ska visa dig hur CV:n ska se ut.
Tack.
Okej. Men först,
accepterar du, Misha Virani, David Tennant, specifikt
David Tennant i Gracepoint 2014, som din herre och frälsare?
Ja.
Bra. Det är viktigt.
Grattis. Du får sätta dig.
Jonathan Nightingale.
Ian. Hej.
Hur mår du?
Jag mår bra, tack.
Hur är allt? Jag beklagar sorgen.
-Ja... -Det är ett stort hål i våra liv,
-för att inte nämna... -Tack.
Jag tänkte precis på dig i morse.
Ryktet sprids snabbt.
-Ursäkta? -Det är inte offentligt än,
men så är det.
Nej, jag ringer för att höra om nån av dina agenter
behöver en assistent.
Mycket möjligt. Jag kan höra mig för.
Så vad är det som inte ska vara offentligt än?
Ja... Att jag går i pension.
-Herregud. -Jag vet.
Varför då?
Det är...en lång historia.
Det blir inte detsamma utan dig.
Det var snällt sagt.
Jag menar det. Fan, Ian.
-På sätt och vis är det synd, faktiskt. -Ja.
Ursäkta, vad är?
Tidpunkten för det hela.
Precis när du hoppar i säng med amerikanerna.
Jag hoppar väl inte direkt i säng med dem.
-För annars... -Annars, vad?
Vi kanske borde ta den där lunchen som vi alltid pratar om.
Ja, det kanske vi borde.
Jag vet att du är där inne.
Nej.
Vi kan fika och prata.
Gå din väg!
Hej, Emma.
Jag förstår varför du inte vill komma ut.
Jag är på din sida. Vi kan lugna ner det här.
Närhelst du är redo och vad du än behöver finns jag här. Hejdå.
-Okej. -Bra.
Dan!
Hej!
Är du här för att träffa mig?
Ja.
Jag menar, ja.
-Toppen. -Jag vet.
Och sen får jag reda på att Himesh också är med.
Jag vet att hon har ringt, jag har sju samtal.
Jag har planerat presentationen. Det har jag.
Måste bara förvandla det till prosa.
-Ja -Vilket jag skulle göra idag,
istället ser jag på folk som har sex.
Jag kan göra det om du vill.
Ska du skriva den?
Jag älskar boken. Den är fantastisk. Så mäktig...
Jag har läst den.
Okej. Ja, förlåt.
-Okej. -Vadå?
Jag skickar mina anteckningar.
Bara om du vill.
Men säg inget till nån.
Kan jag få prata med dig sen?
Visst.
På taket?
Visst.
Bra.
Vad tycker du? Gillar du den?
Du ser fantastisk ut.
Tack.
Partyscenen har skjutits upp.
-Okej. -Men det ska ske idag.
-Så mycket väntan, alltså. -Ja.
-Mår du bra? -Ja, jag mår bra.
-Jag måste sätta mig en stund. -Mår du bra?
Jag mår bra. Förmodligen bara adrenalinet.
Vill du ha vatten...
Jag missade frukosten.
-Åt du inte? -Nej, men de sköt upp scenen.
Inte konstigt att du känner dig yr.
Jag blir bra om en minut.
Här.
-Nej... -Ta den.
Den är din.
Nej. Jag stal den. Så den är faktiskt din.
-Nej, Dan... -Som din agent beordrar jag dig.
Om du gör det...
Ja. Jag menar...
Vem är talangen här? Du behöver socker. Och det där är hundra procent socker.
Det är så snällt av dig.
Tro mig, jag kan mycket om det här.
Okej. "Städare på en biograf."
Det är Kulturadministration till att börja med.
-Vet inte varför du slösar tid på det. -Man måste vara snäll.
Vart ska hon?
-Exakt. Det kan vara var som helst. -Ja.
Okej.
REBECCA FOX - ÅTTA DAGAR PRESENTATION
HÄR ÄR DEN. FYLL UT DET. SÄG INGET. LÅTSAS ATT DU ÄR JAG.
Vill du att jag slutar?
-Nej. Det säger jag inte. -Vad säger du?
Jag tror att det är en riktigt bra möjlighet.
Det är en stor agentur. Det skulle vara en fast tjänst och allt
och jag tror att det skulle vara enklare. Nej, för oss båda menar jag.
Det kan vara som en nystart.
-Hör på... -Ja?
Förlåt. Under tiden...
-Du och Luke... -Jag vet.
-Det måste upphöra. -Jag vet.
Det är inte mitt fel.
Det vore enklare om jag kunde berätta det för honom.
Ja, okej.
Men ändå...
Vad gör vi om de inte kan göra det?
De kan göra det.
Jag vet, men vad gör vi om de inte kan?
-Okej. -Vad är planen?
För jag är för jävla hungrig för att tänka.
-Okej. -Vadå?
-Jag har en idé. -Har du?
Ja.
Bra.
-Klippa bort scenen? -Exakt.
Om man tänker efter så behöver inte filmen den.
På så sätt skulle du undvika hela... två förälskade karaktärer
-som faktiskt älskar-tropen. -Okej.
Det är ett nytt grepp.
-Billy Wilder. -Billy Wilder?
-I Ungkarlslyan. -Det är inte nytt.
-Men Shirley MacLaine och Jack Lemmon... -Ja!
Hela filmen längtar man efter att de ska träffas och kyssa varandra.
På nyårsafton dyker hon upp hos honom.
-Han säger han älskar henne... -"Tyst och kör."
En av tidernas bästa repliker!
För det första så har jag inte sett Ungkarlslyan.
-Okej... -Och för det andra,
så är det hela poängen med filmen.
Har du inte sett Ungkarlslyan?
Nej.
Jag menar...fan.
Okej, festfolk. Vi avslutar för dagen,
så ni kan byta om. Vi ses i morgon bitti. Tack.
Okej. Tack alla, vi ses i morgon.
-Vi ses senare. -Hejdå, Dan.
Vi ses senare.
Vad fan är det där?
Jag tänkte att det var ett fint sätt att säga "hej" eller "howdy".
-Men jag kan ta ner den. -Ja, tack.
Hej.
Ja.
Ni är lite sena, eller hur?
Du borde vara tacksam att vi är här.
Ska jag koppla upp er?
Ja, jag tror att vi är redo.
Så här ser ni ut.
Jisses. Ser ut om Nürnbergrättegångarna.
Dan. Ställ dig upp eller nåt.
-Ställa mig? -Bakom mig.
-Va? -Snabba på.
Vad gör du?
Gör inte så.
Det är inte ett renässansporträtt.
-Jag ansluter. -Nej, vänta lite.
-Nightingale Hart. -Ja. Hej, Jeremy.
Herregud. Nu är vi här.
Dagen är äntligen här. Trevligt att se dig, Stella.
Ja.
Ni anar inte hur exalterade vi är över detta.
Ja. Det är vi också.
Från vår sida är syftet med detta
att vi är här för att lyssna, att lära, och hjälpa er på alla sätt vi kan.
Det är fantastiskt att höra. Det är verkligen toppen.
Dessutom har vi fantastiska nyheter.
Vi skickar över en av våra bästa medarbetare att jobba med er.
Okej.
Kirsten Furst.
Kirsten vadå?
Kirsten Furst.
Är det ett namn?
Så en till agent?
Kirsten är en av våra duktigaste chefer.
Chef?
Vem vet vad vi skulle göra utan henne.
Det låter ju intressant.
Jag vet att vi sa... En av de saker vi pratade om,
det var grunden för de samtal vi hade,
var att inget skulle förändras.
-Visst. -Allt skulle förbli...
Vi tror... Nej, vi vet att hon skulle passa perfekt hos er.
Hon är superkreativ, hon är bra med skådisar, dessutom är hon en bra chef.
Det här är mer än ett företag för dig, Jonathan. Vi förstår det.
Och vi vet att Kirsten skulle ha gjort din far stolt.
Jonathan?
Förlåt. Han har stelnat till.
Jag fattar inte att jag inte såg det.
De ljög ju för helvete. Hur fan tänkte jag?
Du kanske ville tro det.
Helvete!
Det är en sak att vara sin fars andrafiol,
nu ska jag vara andrafiol för nån som heter Furst.
-Furst med ett "U" dock. -Det kan man inte hitta på.
Vad är dina alternativ?
-Du kan inte säga att du har bestämt... -De äger oss, okej?
Okej.
Jag kan inte bestämma nåt.
Jag är gift med dig. Jag är på din sida.
Förlåt.
Så...
Jag pratade med Ian Jays idag.
Va, från FTA?
Han ska gå i pension. Han vill äta lunch med mig.
Lunch?
Om vadå?
Jag vet inte än. Men det är väl uppenbart.
-Menar du allvar? -Vadå?
Det skulle du aldrig göra.
Vi ska inte gå händelserna i förväg. De har inte erbjudit nåt.
Teoretiskt sett...
Så är det nåt jag kan besluta mig för.
Bara gå din väg? Från allt. Bara gå?
Ja.
"Om du befinner dig i fel historia, gå."
Va?
Mo Willems. Säger bara det.
Det där om uppfattning var skarpsinnigt förresten.
-Vadå? -I presentationen.
Hur man börjar tvivla på att det man ser är verkligt efter ett tag.
Okej. Ja.
Det är nåt som kan översättas till filmduken.
Det är bara nåt som jag har funderat på.
Du skrev den inte, eller hur?
-Vad menar du? -Jag kan din röst.
Det är en bra presentation.
Jag vet. Den är bra. Jag vill veta vem jag ska tacka.
Okej, jag fick Misha att fylla ut lite, det är allt.
-Din assistent? -Ja.
-En tolvåring? -Hon är 22.
Okej.
-Det har varit hektiskt. -Om du tappat intresset...
-Nej. -Du vet hur viktigt det är för mig.
-Det är viktigt för mig. -Du gav det till din assistent.
Jag har jobbat.
Jag har andra klienter. Det har varit skitstressigt.
Jag ber om ursäkt att jag har tagit upp så mycket av din tid.
Nej...sluta.
Varför är du så här?
Jag ber om ursäkt.
Det här betyder allt för mig.
Jag måste kunna lita på dig.
Ja. Jag vet.
Margaux. Vart ska du?
Vad är det, vännen? Vad är det?
Vad är det?
Vad är det, vännen?
Hejsan.
Hej, Luke.
-Jag stalkar dig inte. Jag hade ett möte. -Okej.
Hur är det?
Ja. Okej.
Medan jag har dig, inte bokstavligen
så klart, tänkte jag fråga om... Oroa dig inte förresten.
Pappa berättade om din kille.
-Min kille? -Jag kan odla skägg om du vill.
Va?
Ville bara säga det. Bubbelte, det är jättekonstigt.
Jag tänkte fråga om du kunde läsa nåt åt mig?
Okej.
-Ett filmmanus. -Va, ditt?
-Ja. -Det är... Men varför jag?
Är det inte sånt du gör?
-Jo, jag antar det. -Ja.
Jag har inte visat det för nån än.
Ja, visst.
Ja, okej.
Läs det så kan vi prata om det över en middag eller nåt?
Tyvärr, Luke.
Eller med ett mejl, det är lugnt. Vem han än är så har han tur.
Det är inte bra om jag umgås med chefens son.
-Jaha, det. -Jag bryr mig inte.
-Men andra gör det. -Ja, visst.
Det kanske inte kommer vara ett problem.
-Vilket då? -Att han är chef.
-Vad menar du? -Ingenting.
Jag måste gå. Läs igenom det och säg vad du tycker,
och jag hoppas du gillar det. Hejdå.
Hej, Ian.
Jag mår bra, tack. Hur mår du?
Okej... Idag?
Nej, det går bra faktiskt.
Hejdå.
Hon är absolut opererad.
-Tänderna. -Ja, ögonen också.
-Kanske det. -Det var det.
Vad som helst kan hända nu.
Jag kan sälja mina aktier och åka till Mexiko.
-Nej. -Och ta med min glamorösa assistent.
Det är löjligt, Ollie.
Hej.
Vad är det?
Vadå?
-Det där. -Skriver du manus nu också.
-Va? -Kör på, tjejen.
Jag läser det bara.
-Läser? -Åt en vän.
Hon läser manus. Hon skriver presentationer.
Skriver du presentationer?
-Hur vet du det? -Hon kan allt.
Rebecca bad om hjälp, för hon hade inte tid igår...
"Jag har ingenting i mitt CV."
-Kom igen. -"Snälla. Kan du hjälpa mig?"
Det är inte så.
Visste du att jag skulle vara här?
Tror du mig om jag säger nej?
Okej. Fortsätt.
-Bara en kyss. -Okej.
Knappar... Vi måste knäppa upp.
Du kan knäppa upp min.
Ja. För helvete!
Bryt.
Vi bryter. Kan vi få in kostymavdelningen?
-Förlåt. -Det är okej.
Förlåt, jag...
Allvarligt?
-Vad... -Det är inte roligt.
-Jag vet. -Du försöker sabba det här.
-Nej, var inte dum. -Dum.
Vi ska fortsätta.
Förlåt, jag måste gå på toa.
-Verkligen? -Förlåt, jag måste på toa.
Okej, Himesh, medan Emma är ute
-kan du och jag... -Jag måste också på toa.
Jag behöver choklad.
Kan du skicka hit choklad?
Hej.
Är allt bra?
Är det på grund av mig?
-Vad? -Att du slutar?
Var har du fått det ifrån?
Förlåt, jag kan återkomma...
-Nej, Julia, kom in. -Ja.
-Ja, vi pratar om det här senare. -Ja.
-Bra. -Okej.
Hej.
Thelma Holt kommer från Japan och undrade om du var ledig.
-I dag? -Jag har bokat The Ivy.
Det funkar inte, tyvärr.
-Jo. -Jag har en annan lunchgrej idag.
-Nej, det har du inte. -Jo, det har jag.
Nej, det har du inte.
Imorgon då?
-Ridley Scott. -I övermorgon?
-Tandläkaren. -Kan vi inte avboka det?
Du måste gå till tandläkaren. Du har plack.
Hur länge är hon här?
Jag vet inte. Jag frågade inte.
Okej. Nästa vecka?
I ÄRLIGHETENS NAMN SKRIVEN AV LUKE NIGHTINGALE
TILL MIN VILDA OCH KOMPLICERADE FAMILJ.
-Zoe? -Ja.
Och Dave. Och resten av er statister.
Tyvärr, men vi skippar partyscenen på grund av schemaläggningsproblem.
-Vad? -Det är jättetråkigt.
Ursäkta, menar du att ni inte ska göra den alls?
Jag ber om ursäkt. Du kan byta om nu.
Se till att checka ut efteråt. Och...
Tack, hörni. Ni kan gå.
Skicka nya dagbeskeden till tryckeriet, Karen.
Förlåt. Tack.
Du behövde inte jobba här ute.
Nej, jag kollade bara mejlen.
Jag behöver kaffe innan Keiras fanmail. Vill du ha?
Jag måste gå ut en stund.
-Du skulle ju hjälpa till. -Ja.
Det är ett tvåmannajobb.
Jag kommer strax. Det går fort.
Vart ska du?
Ingenstans.
"Ingenstans"?
-Jag ska... -Varför då?
Det här är som kaffets Fort Knox. Vi behöver en kurs.
Jag tror att du ska ställa koppen under.
-Herregud. Så cool. -Jonathan köpte den.
-"Jonathan köpte den." -Ja.
Samma som den han har hemma.
Kan jag tänka mig. Han kanske inte har nån kaffemaskin.
-Nej, det måste han ha. -Espresso!
Okej. Hejdå.
Så synd om Madonna. Nån borde säga till henne.
Jag kilar ut en stund.
Ha så kul.
Det är riktigt bra, Luke.
Ja. Okej. Men?
Nej, allvarligt. Det är bara... en så intressant historia.
Karaktärerna älskar varandra, men kan inte vara tillsammans.
Man skriver det man vet nåt om.
-Och delen om pappan. -Jag vet. Det är kitschigt.
Nej! Säg inte så!
Sluta med det där. Det är jättebra. Ärligt talat... Jag ville ha mer.
-Mer? -Ja.
Helvete? Okej.
Det är riktigt bra.
Men du har inte avslutat det.
Nej, inte än.
-Okej. Hur slutar det då? -Det är det som är grejen...
Jag vet inte riktigt.
Hur tycker du att det ska sluta?
Jag?
Ja. Det var liksom därför jag bad dig läsa det.
-För oss. -För oss.
De måste komma ut så småningom.
Men det kanske inte är snart nog.
Nej.
Hej!
-Är allt okej? -Ja, jag mår bra.
Vad är det? Vad är problemet?
-Himesh. -Dan!
-Släpp in mig. Vi måste prata. -Vad gör du?
Öppna dörren, Emma.
Hon är min klient.
-Emma! -Dan!
Jag måste säga det.
Det här är oacceptabelt. Okej? Av er båda.
För Guds skull, vad är egentligen problemet?
På grund av er förlorade en person sitt första jobb.
En begåvad ung skådespelerska.
Det var jättestort för henne.
Hennes scen klipptes bort för att ni två inte kan göra era jobb!
Det är inte rätt.
Hej.
Vi går och pratar i lugn och ro...
-Nej. -Nej, jag ber om ursäkt.
Jag har sett er göra briljanta saker. Båda två.
Ni klarar det här. Det går rykten om att ni gillar varandra.
-Ett foto. Stor grej. -Dan.
Ni är nervösa. Ni är ofokuserade.
Ni kan inte sluta tänka på det. Ni fnittrar...
Vadå?
-Det är nåt mellan er. -Vadå?
-Herregud, såklart.
Jisses. Du rodnar.
-Vem då? -Nej.
Hela den här jävla tiden.
Galen. Konstig.
JAG ÄLSKAR DIG, JAG ÄLSKAR DIG, JAG ÄLSKAR DIG, JAG ÄLSKAR DIG.
Herregud, nej.
Hej.
Hej, Ollie, jag har faktiskt precis varit ute.
-Vet du var Misha är? -Nej.
Ordnar säkert ett filmavtal.
-Förmodligen. -Lämnar mig med mugglarna.
Stella letade efter Jonathan tidigare.
-Ja. -Jag vet inte var han är.
Han äter lunch med Ian Jays.
Okej...
Vänta, äter Jonathan lunch med Ian Jays?
-Ja. -Som i Ian Jays från FTA?
Ja.
Som VD:n för den största agenturen i London, som ska gå i pension?
Drack de vin?
Herregud! Självklart! Han slutar. Han lämnar oss...
Herregud! Julia!
Vad har hänt?
Jag tror att hon kan vara död.
-Jag hade ingen aning. -Inte?
-Nej! Hade du? -Jag vet inte vad jag tänkte.
Jag visste inte hur du kände.
Inte jag heller.
Tiden gick. Och vi gick vidare till andra saker.
-Du vet, typ... -Blev kompisar.
-Jag gillar att vara din kompis. -Ja.
-Jag vill inte förstöra det. -Det är det som gör det svårt.
-Exakt. -För det var som att jag kysste dig.
Jag vet.
Såvida inte...
Vadå?
Det kunde vara...kul att... ta reda på hur det kunde ha varit
om...vi hade... Du vet?
Ja.
Kan vara...intressant.
Japp.
Hej.
Vad fan?
-Ofattbart. -Vad då?
Du och Ian Jays.
-För Guds skull! -Vi vet.
Det var lunch. Vi är gamla vänner.
-Nej. -Vadå?
Ian Jays är lat och ansvarslös
som gifte sig till ett snyggt kontor, ett hus i Belgravia och stuga i Cotswolds.
-Och? -Din far hade inte ens tänkt tanken.
Men nu arrangerar du hemliga möten.
-Hemliga? -Ja.
Det var lunch. Det var på en restaurang. Ni har alla blivit helt galna!
Jag har inte tid. Jag är inte dum.
Jag sa inte att du var dum.
-Att du ens kan fundera på det! -På vad?
Jag vet att han går i pension!
Han gör vad?
Du kan inte ens ljuga övertygande.
Förlåt, Jonathan, men du gör dig till åtlöje!
Det var jag.
Vadå?
Det är mitt fel.
Det fanns ett jobb på FTA som jag verkligen ville ha.
Så jag bad Jonathan lägga ett gott ord för mig.
Ska du inte sluta?
-Sluta? -Ja.
För Guds skull.
Hej.
-Hej, Ollie. -Säg att det inte är jag.
-Va? -Jag menade inte att vara elak.
Nej då.
Jag skulle föredra om Jonathan slutade.
Nej, det verkade bara som en riktigt bra möjlighet.
Jag är avundsjuk. Det mest kreativa jag har gjort är att välja Dans pizzatopping.
Det är bra när du är här.
Tack.
Där är du.
Förlåt, ja.
Är du okej?
Ja. Jag menar, allt är skit, men...
Ja. Röker du?
-Nej. -Inte jag heller.
Tack.
Och tack för det du sa tidigare.
När då?
Det var snällt sagt.
Så du hörde?
Jag tror att alla hörde.
Gjorde de? Herregud.
Jag började gråta.
Visste du att jag skulle vara här ikväll?
Skulle du tro mig om jag sa nej?
VARNING HÖGSPÄNNING
Jisses.
Ja!
Ja! Åh, ja!
Och bryt!
Vi bryter där. Tack!
Herregud.
Nöjd?
Jobbar du så här hårt för alla dina klienter?
Ja. Faktiskt.
Du behövde inte göra det för mig.
Jag vet.
Jag ville göra det.
Vill du fortfarande att jag slutar?
Vad jag vill verkar inte betyda nåt längre.
Men vill du det?
Du behöver inte mitt godkännande, Misha. Inte nu.
Aldrig, egentligen.
Hej, Julia.
Vad försiggår mellan er två?
-Va? -Du har varit hemma hos honom.
Ja, det har jag.
Jag var tvungen.
Rebecca bad mig lämna ett exemplar av Åtta dagar...
-Och det ska jag tro på? -Va?
Jag kommer få veta det. Du kan lika gärna berätta!
Okej.
Grejen är att jag inte kan berätta för nån, för då...
Saken är den att min pappa är en god vän till Jonathan,
en gammal vän, faktiskt en klient.
En klient?
Ja, en klient.
Men saken är...det är lite... Det är en hemlighet som ingen får veta.
-Hemlighet? -Nej, jag är en hemlighet.
-Är du en hemlighet? -Ja.
-Herregud! -Saken är den...
Inte ens hans familj vet.
-Herregud! Vem? -Vem?
Ja. Vem är det?
-Det är... -Oroa dig inte, jag skvallrar inte.
Nej!
-Det... -Är David Tennant din pappa?
Jo, jag menar, ja.
Åh, ja.
Herregud, tack, Misha. Tack!
Ja.
-Hej. -Hej.
-Jag ber om ursäkt. -Ja, jag vet. Du sa det.
Nej, kan du låta mig hålla talet som jag har repeterat?
Okej.
Åtta dagar är din berättelse. Det är ditt liv.
Och du inser inte hur mycket den betyder för mig. Jag vet att du inte gör det.
Jag tänker på den hela tiden. Jag vaknar och tänker på den.
De 5 000 för rättigheterna, de var mina.
Det var mina pengar.
Jag lovade att ta hand om det, men jag lät nåt komma i vägen.
Och det kommer aldrig att hända igen.
Är det allt?
Är du klar?
Ja.
Jag tror det, ja.
Okej.
Vill du komma in?
Vill du att jag ska...
-Hej. -Hej.
Hur är det med kinden?
Det är bra. Tack för att du frågar.
-Vill du ha? -Ja, okej.
Okej.
Jag tänker inte be om ursäkt. Om du trodde det.
Nej. Det trodde jag inte.
Vad gjorde du med Ian? Jag förtjänar att få veta det.
Jag halkade till. Det är allt.
Låt det bli en läxa för dig.
Jag ska säga vad jag tycker. För vad det är värt.
Du är Nightingale Hart vare sig du gillar det eller inte.
Vi är det båda två.
Vi är väl det.
Helvete.
Undertexter: Monika Andersson
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir