DRAKONO NAMAI
Greičiau!
- Pirmyn! - Nesustokit!
Taip, vyručiai. Judinkitės.
Čia dar trys.
Čia.
Ten dar du.
Tu, eik su jais.
Čia dar du.
Tu, ten. Pasiimk jį.
Gerai. Čia dar du.
Ir dar du.
Jūs trys - čionai.
Prašau, prašau.
Mūsų namai... Jie jau perpildyti.
Čia mūsų 15 000.
Džiaukitės, kad gavot tik tris.
Gal čia ne taip ankšta.
Galvok, ką darai.
Jei nepatinka, eik skųstis lordui Ormundui.
Pamatysi, kiek iš to naudos.
Perduok aukščiau!
Dėl apgyvendinimo, mano lorde...
Netenkina nakvynės vieta, lorde Futli?
Tiesiog mes labai prisirišę prie savo protėvių namų...
Jūs miegate mūsų miegamajame.
Jūs prisiekėte uzurpatorei, Reinirai Targarienai,
ar ne, ledi Futli?
Taip.
Tad gal priminti, kad už išdavystę baudžiama mirtimi?
Mes nenorime konflikto, mano lorde. Tambltonas neturi įtvirtinimų.
Mūsų žmonės prekybininkai. Nesitikėjom išvysti karo.
Vadinasi, prisiekėte jai iš baimės.
Prisiekėme, nes ji yra karalienė.
Ar tikrai?
O gal ji tik boba su drakonu?
Mano tikslas - grąžinti teisėtą liniją į Geležinį sostą.
Todėl turiu gerai pailsėt.
Todėl man reikia tinkamos vietos apsistoti.
Pasirūpinsiu, kad mano vyrai elgtųsi kuo padoriau,
kol bus jūsų mieste.
Žinoma, su sąlyga...
Kad ir jūs elgsitės deramai.
Išveskite juos.
Nedaryk to.
Su tais, kurie žemiau tavęs, turi būti teisingas, bet tvirtas.
Taip, pone.
Mano prince.
Mano lorde, varnas iš Poaudrės
atnešė dar daugiau lordo Boroso Barateono pasiteisinimų.
Tas kvailys sudarė vedybų sutartį tarp princo Eimondo
ir vienos iš savo arkliažandžių dukterų.
O kur jis dabar? Siųskite dar vieną varną.
Gal jis geriau supras piešinius, ne raides.
Kokios žinios iš Harenholo?
Jei Veigar neatvyks, mūsų gynyba neišsilaikys.
Nenukabink nosies, Deironai.
Tavo brolis greit prisijungs.
Kam užimti Tambltoną?
Tai ne tvirtovė. Tai turgaus miestas.
Jo lordas silpnas. Sienos menkai ginamos.
Haitaueris galėtų nusipiešti taikinį ant krūtinės.
Kodėl?
Jis tikisi taip pelnyti jų paramą?
Jis provokuoja mane lieti ugnį ant miesto, kuris iškėlė mano vėliavą.
Karalystė mane pramintų Sugrįžusiu Meigoru.
Jie sukiltų prieš mane.
Ir tie patys dievai, atvedę mane į sostą, teisėtai mane nuverstų.
Jei galima.
Jūsų Didenybe, princo Deimono kariuomenė žygiuoja į Karaliaus uostą.
Tambltonas nėra daug toliau.
Jei jo vyrai eitų ten vietoj to...
Neapsieitume be kraujo,
bet būtų daug gailestingiau, nei siųsti drakonus.
Žygiuosime į miestą ir išvalysime Haitauerius namas po namo.
Geras planas.
Siųsk įsakymus lordui Taliui.
Orvailai.
Kol liksi ištikimas ir naudingas,
galėsi sėdėti mano taryboje ir išsaugosi didžiojo meisterio titulą.
Pilies varnai lieka tavo priežiūroje,
bet ledi Misarija turi būti informuojama apie visus veiksmus.
Mirusio režimo reliktai.
Upių žemių vyrams prireiks savaičių pasiekti Tambltoną.
Nusiųskime drakoną budėti.
Ormundas gali laikyti miestą apgultyje,
bet jis neišvyks, kol pati jo nepašalinsiu.
O kol kas namuose turime svarbių reikalų.
Turgui pavyko gauti šiokių tokių naftos atsargų...
Kur Patarėjas?
Dieve, ši taryba išretėjo.
Paskirk iždininką.
Žmonės greit supras, kad mums trūksta išteklių.
Tegul kaltina jį.
Pasidomėk seru Torenu Manderliu.
Jis mane sudomino.
Tegu rūpinasi auksu ir Deimono reikalais.
Mano rūpestis bus Ormundas Haitaueris.
Aš jį pažįstu ne prasčiau už tave.
Abejoju.
Viseris atidavė tavo sūnų jo globai. Aš jo nemačiau.
Pažinojau jį menkai ir seniai.
Kai tėvas mane nusivedė į rūmus, Senąjį miestą regėdavau retai.
Pasakyk, ką žinai.
Jis laiko save mokslininku.
Studijuoja istoriją, renka gobelenus, kuria balades.
Niekiną neišmanėlius ir prasčiokus.
Kai buvome jauni, Gveinas laikė jį žiauriu,
bet Gveinas taip manė apie daugelį.
Kaip jis elgiasi su Deironu?
Girdėjau, kad tėviškai.
Deironas buvo dar kūdikis, kai jis pasiėmė jį globoti.
Kas yra?
Pažiūrėk į tai.
Ar buvo skaudu, kai turėjai išsiųsti savo vaiką?
Pati taip nusprendžiau.
Kodėl?
Aš pagimdžiau Viseriui tris Targarienus.
Bet paskutinis...
Norėjau, kad jis būtų Haitaueris.
Tiesą sakant, džiaugiuosi savo sprendimu, matydama, kas nutiko kitiems mūsų sūnums.
Gal Deirono išsiuntimas buvo tikriausias motiniškas poelgis.
Tik dabar nebežinau, kokiam likimui tas sprendimas jį pasmerkė.
Žinai, būčiau jo pasigailėjus.
Jis jautrus kvapams.
Ormundas.
Labai jautrus.
Mano lorde Patarėjau, karalienė prašė, kad atvyktumėte į jos mažąją tarybą.
Aš jos Patarėjas, ne jos burna. Tegu kalba tie, kuriems tai patinka.
Ar perduoti jai šią žinią?
- Kad atmetate karalienės prašymą? - Pasakyk, kad taip tarnauju geriau.
Jos stiprybė - drakonai.
Jai nereikia jūros žmogaus.
Bet mano sūnus eis vietoj manęs.
Bent jau atrodai tam tinkamas.
Aš nesu rūmų žmogus. Nežinau, ką daryt.
Ten tavęs laukia didelė galimybė.
Negaliu tau suteikti teisėtumo,
bet suteikt progą tapti geresniu.
Pyktis nėra tai, ką galima užbaigti ginklu, mano lorde.
Pirmyn!
Nagi!
Aš čia.
Paliesti drakoną kainuoja vieną monetą.
Šiuose miškuose nieko nemokamo nėra.
Už pusgrašį jis gali sėsti į balną.
Pakaks tik paliesti.
Ačiū.
Ieškome prieglobsčio. Kur kelias į Rukrestą?
Jis jį palietė abiem rankom. Tai du prisilietimai.
Kas tavo kojai?
Jei nori, gali nužudyti tikintįjį už kelias monetas.
Nors abejoju, ar dievai į tai žiūrėtų palankiai.
Tu nepanašus į septoną.
Jis gyvas.
Aš žinau. Jis gyvas. Ne kitaip.
Spindulys.
- Ramiai, Gregorai. - Pabusk, Spinduly. Aš čia.
Daugiau nevarginkime šių gerų žmonių, gerai?
Pabusk, Spinduly. Aš čia.
Paprasta.
Pabusk. Kilk.
Ką jis sako?
Spinduly, sugrįžk pas mane.
Pabusk, aš čia. Žinau, kad esi gyvas.
Negalime ilgiau delsti. Pavojus didelis.
Labai atsiprašau, bet reikia susitaikyt su tuo, kas prieš akis.
Ne.
Pabusk.
Norėjai jį pamatyti. Pamatei.
- Jis negyvas. - Ne.
Liksi čia ir supūsi su juo?
Ar atsikelsi ir gyvensi?
Pasiklydote?
Kur pilies valdytojas?
Žuvo.
O jo įpėdinis?
Žuvo.
Ir tas, kuris buvo po jo.
O kas tu?
Ūkvedė, galima sakyt.
- Šiuo metu geriau nebus. - Čia karaliaus Patarėjas.
Ieškome princo Eimondo.
Kaip ir daugelis.
Jis turėjo mūsų čia laukti.
Jei žinote, kur jis, patariu kalbėti atvirai.
Jis buvo čia.
Jis užėmė pilį, kai princas Deimonas ją paliko.
Bet sužinojęs, kad Reinira užėmė Karaliaus uostą,
jis pabėgo su drakonu.
Kai Reinira užėmė Karaliaus uostą?
Vaje.
Jūs nežinojot.
Iššukavome apylinkes, lorde Patarėjau.
Radome didelio drakono lizdą, bet jis apleistas.
Princas Eimondas tikrai galėjo pabėgti.
Karaliaus uostas krito.
Eigonas negyvas.
Abi karalienės sukaustytos grandinėmis.
O mes esame čia, vieni, su menka kariuomene ir be drakono.
Priešas ten, kur mums reikia.
- Eimondas manęs nepaliktų. - Bet jo čia nėra, ar ne?
Nusiųskime varną į Tambltoną.
Perspėk mano pusbrolį
ir pasakyk apie ketinimą suvienyti jėgas su juo.
Ormundas - užsispyręs plepys, bet jis ne bailys ir ne kvailys.
Jis tikrai kažką rezga.
Ne.
Žaidimas baigtas, sere Kristonai, ir mes pralaimėjome.
Kokia nauda toliau tęsti?
Jūs, kilmingieji, visa tai laikote didžiu žaidimu, tiesa?
Laimėti. Pralaimėti. Ir grįžti į minkštą lovą.
Aš buvau pėstininkas. Ar žinojai? Ūkvedžio sūnus.
Viską, ką turėjo mano tėvas, jam davė lordas Dondarionas.
Kai jo malonė baigėsi, viskas dingo.
Mano tėvas mirė iš sielvarto.
Toks kaip aš neturi namų.
Bent jau tol, kol soste sėdi Reinira.
Mūsų užduotis paprasta. Neprileist upių šunaujos prie Karaliaus uosto.
Duoti Ormundui laiko padidint pajėgas.
- Jų kariuomenė dešimt kartų didesnė. - Dvidešimt.
Bet pulkime juos kaip skorpionas puola jautį.
Tapkime šešėliais, keliančiais baimę.
Smokime tyliai, iš tamsos.
Mūsų kova nebus švari, bet bus tyra.
Vyras prieš vyrą.
Ir be drakonų.
Sere Edgarai!
Mes tik juos užlaikysime.
- Jų kurso tai nepakeis. - Galbūt.
Bet, kaip sakei, sere Gveinai,
turime būt garbingi, kad patys netaptume žvėrimis.
Kas ten?
Alinas iš Hulo.
Priimsiu jį. Eime.
Jūsų Didenybe.
Lordas Korlisas išjojo pro Drakono vartus
medžioti Triarchijos plėšikų, kurie kenkia mūsų prekybai.
Jis turi pajėgių vyrų, kurie galėtų vadovauti...
Kol jo karalienė bando atkurti palūžusią karalystę.
Jūsų Didenybe, jei galima.
Mano lordas tėvas daug prarado ir ne kartą buvo sustabdytas.
Gal jam kaip tik reikia mūšio.
Mano tėvo gyvenimo darbas. Senosios Valyrijos didybės atkūrimas.
Manau, tai jam primena, kad...
Net didžios dinastijos žlunga.
Tegu karūna nespaudžia jo galvos.
Kai kas kuždėjo, kad mano tėvas buvo silpnas, bet...
Pažvelgus jo akimis, galiu tik stebėtis,
kaip ilgai jis sugebėjo viską išlaikyti pusiausvyroje.
Tėvai turi erzinantį gebėjimą ir įkvėpti, ir siutinti tuo pat metu.
Ar ne?
Dieve, jos nepailsta.
O Eigono dėka visi žiurkiagaudžiai negyvi.
Laive laikydavome kates.
Tvardykis.
Turime slėpti savo ketinimus,
kol aš tyliai pasidomėsiu laivo nuoma.
Čia Koulo įgula.
- Jie prisiekę man. - Čia ne įgula.
Turime manyti, kad šie vyrai ištikimi tik sau.
Negalime čia ilgai užsibūti.
Laba diena, bičiuli. Ieškome maisto ir pastogės.
Kaip ir daugelis čia susirinkusių, bėgam nuo karo.
Jūs iš Upių žemės?
Kaip aš nekenčiu upiečių.
Mes iš Šarpo kyšulio.
Princas Eimondas sudegino jį iki pamatų.
Savo...
Kaip jums pavyko ištrūkti?
Vos neištrūkom.
Kaip matai.
Na...
Mūsų jau per daug.
Nešdinkitės.
Turiu pinigų.
Galite užsidirbti palapinę, jei esate pasiruošę dirbti.
Ar mokate kokį amatą?
Šiek tiek išmanau žolininkystę ir truputį moku skaityti.
Gal būsi naudingas.
Čia vadovauju aš.
O, tai akivaizdu, mano lorde.
Painiakalbis dirba su išvietėm.
Renka šlapimą odininkams, mėšlą ūkininkams.
Šitas gali jam padėti.
Kibirai atskiri. Sumaišysi - nieko negausi.
Tų prakeiktų išviečių neliesiu.
- Daryk, ką jis sako, Gregorai. - Skaityti moku ne prasčiau už jį.
Painiakalbis ir Kreivaveidis.
Jūs gerai sutarsit.
- Kai pripranti, ne taip blogai. - Neliesk manęs.
Nagi.
Atsiknisk.
Manau, čia mums bus smagu, tiesa?
Šįvakar linksminsimės.
Bus geriau nei Haniholte.
Palaukit.
Turiu apžiūrėti prekes.
Eik atnešti rozmarino.
Nagi.
Neliesk jos! Patrauk nuo jos rankas!
Patrauk nuo jos rankas!
Atstok nuo manęs!
Ei!
Išveskite juos iš čia! Lauk!
Patrauk rankas nuo mano brolio, Haitaueri...
KARALIAUS UOSTAS
TAMBLTONAS
Seras Hju Hameras, Jūsų Didenybe.
Sere Hju, užtikrinu. Kai bus žinių iš namų, tave pakvies.
Suprantu, kad seras Ulfas bus siunčiamas į Tambltoną.
Taip.
Jei Jūsų Didenybė leis, siūlau budėti prie Vermitoro.
Tavo žmona yra Tambltone, ar ne? Seras Ulfas ten neturi dėl ko kovoti.
Siųskite mane, nes aš turiu.
Nepavargsiu budėti, kol ten bus ta, kurią myliu.
Kaitaliokitės. Stebėkite miestą ir vienas kitą.
Pirmas budėti gali tu. Pasirūpink, kad Ulfas žinotų planą.
Jūsų Didenybe.
Turbūt karalienės...
Šlykštu.
Kas ten parašyta?
"Pavainikių karalienė".
Haitauerių šalininkai bando laimėti jau pralaimėtą karą.
PAVAINIKIŲ KARALIENĖ
- Čia Ulfas. - Jis grįžo! Ei!
- Eikš. - Nagi.
- Ei! Taip! - Nugalėtojas.
Ulfas, drakonų lordas! Ei!
Labiau dievas nei žmogus.
Ei, pavaišinsi bičiulius gėrimu, mano lorde?
Kainos kyla bematant.
- Pasakyk jiems, Ulfai. - Visiems?
Girdėjot? Gėrimai visiems!
Visiems!
- Jis sulaužė man ranką. - Jis užpuolė mano seserį.
- Tai gėda. Vaikai... - Kas čia?
Sakėte, kad jūsų vyrai garbingi.
Šitas nusidėjo.
Buvau apgyvendintas pas kalvį, mano lorde, bet jam tai nepatiko.
Gal jis pyksta dėl šitos naštos.
O gal jis ištikimas Reinirai.
Bet jis man smogė.
Mano lorde, jei leisite. Mes jums nelinkime blogo.
Bet šitas vyras puolė prievartauti mano seserį,
o mano žmonai sulaužė ranką, kai ji bandė jį sustabdyti.
Ji audėja. Mums reikia to menko uždarbio.
- Ar tai tiesa? - Ne, mano lorde.
- Melagis! - Pažiūrėkite į jos ranką.
- Ji užpuolė mane! - Ar mūsų namuose nebėra saugumo?
Noriu tylos.
Koks tavo vardas?
Garikas, mano lorde. Iš Vaitgrouvo.
Garikas iš Vaitgrouvo.
Tu pažeidei svečio teisę.
Prievartavai moterį ir sužalojai kitą.
Gausi atitinkamą bausmę. Būsi iškastruotas.
Ir tau bus sulaužyta ranka.
Gali likti tarnyboje, bet perženk ribą dar sykį ir kabėsi.
Mano lorde, aš turiu žmoną.
Ne! Mano lorde!
- Ne! - Palydėkit juos namo.
Tegul meisteris apžiūri jų žaizdomis.
Ne!
Mano lorde!
Turime viską tvirtai laikyt.
Įtampa didelė.
Netvarka ir sumaištis jau braunasi pro mūsų vartus.
Taip, valdove.
Noriu matyti Raudonosios pilies ir Ormundo Haitauerio susirašinėjimą
nuo mano tėvo mirties.
Jūsų Didenybe.
Kiek valdžios Haitaueriai turi Tikėjimui?
Na, jie finansavo Žvaigždėtosios septos statybą.
O Senasis miestas buvo jų valda šimtmečius prieš Pergalę.
Septynetas yra toks pat svarbus Haitauerių giminei,
kaip drakonai Targarienams.
Bet valdžia? Nemanau.
Tikėjimas pernelyg išdidus, kad leistų tokią įtaką.
Didysis septonas atsisakė mane patepti.
Tikėjimas tvirtai laikosi savo atskiros galios.
Jei leistumėte paklausti, Jūsų Didenybe.
Ar tai svarbu?
Jūsų Didenybė sėdi soste.
Jūsų žmonės pasveikino jus sugrįžusią kaip išvaduotoją.
Jūsų drakonai valdo dangų. Argi tai nepakankami galios ženklai?
Galėčiau jį pašalinti.
Valdovas visada turėjo įtakos skiriant didįjį septoną.
Bet visiškai jį pašalinti tikrai...
Įžeistų Tikėjimą,
o kartu ir tikinčiuosius.
Nebent svarstytumėte apie labiau...
Visišką pašalinimą.
Nemaniau, kad trokšti kraujo, Orvailai.
Esu net sužavėta.
Deja, ne. Atnešk Ormundo laiškus, kai juos surūšiuosi.
Vis dar jokių žinių iš princo Deimono apie jo žygį?
Kol kas ne, Jūsų Didenybe.
Niekada nemaniau, kad dar išvysiu jus Veile, prince Deimonai.
Ypač po tragiškos jūsų pirmosios žmonos mirties.
Sulaukiu vis naujų varnų.
Mano vasalai praneša apie jūsų žygį per mano žemes.
Laikas užgydo net giliausias žaizdas.
Labai džiaugiuosi sugrįžęs, mano ledi.
Ir kas galėtų nepasiduoti tavo žavesiui?
Bet negaliu delsti.
Tu pažadėjai karūnai vyrų mainais į drakoną.
Drakoną jau gavai, bet vyrų vis dar neturime.
Turėčiau siųsti kūdikius.
Princo Džofrio drakonui reikėjo metų,
kol jis būtų suaugtų ginti Veilą.
Bet Reinira atėmė net ir tai.
Mažiau kantrus žmogus tokį karūnos elgesį palaikytų įžeidimu.
Pažadas yra pažadas.
Aš maniau, kad karas jau laimėtas, prince.
Kam jai daugiau karių?
Tiesą sakant, atvykau ne vyrų. Atvykau aukso.
- Vadinasi, jūsų iždas tuščias. - Haitauerių išdavystės pasekmė.
Bet gal dosni auka
parodytų tavo ištikimybę karūnai.
Princas Deimonas Targarienas,
stovintis mano didžiojoje menėje kaip elgeta su skardine rankoj.
Nemaniau, kad sulauksiu tokio reginio.
Aukso dovana tau suteiktų naudą - aš greitai išvykčiau.
Gerai.
Ei!
Ramiai, Karaksai.
Skrendame namo.
Ei!
Ramiai.
Nusiramink!
Ne, Karaksai!
Skrendi ne ten!
Paklusk man!
Pasirodyk!
Reina.
- Ramiai, Karaksai. - Ne!
Ramiai.
Nusiramink!
Ką tu pasidarei?
Kaip?
Šėriau jį avimis.
Reinira mano, kad šis drakonas ir jo raitelė kalti
dėl Džeiso mirties.
- Aš tik norėjau padėti. - Ne.
Parodyti jai. Parodyti tau.
Aš tikrai neketinau...
Ar ji kenčia?
Džeinė Arin žino, kad tu čia.
Turėjai lydėti mano sūnus į Pentosą.
Jie gerai prižiūrimi. Bus saugūs.
- Tu prisiekei juos saugoti. - Ir ką daryti?
Mokyti juos būti karalystės ledi?
Ten būčiau nenaudinga.
Kaip ir čia buvau nenaudinga.
Jei dabar išvyksi ten, kur turi būti,
Reinirai nereikės žinoti.
Rasime laivą. Palik drakoną čia.
Aš jo nepaliksiu.
Jis ne toks kaip kiti, Reina. Jis laukinis. Juo negalima pasitikėti.
Jis mano. Jis dalis manęs.
Visą gyvenimą buvau viena.
Targarien be drakono.
Pamiršta. Arba dar blogiau - gailima.
Ar gali pasakyti, kad kada nors mane prisiminei?
Nelaimingoji Reina.
Reina, menkiausia iš tavo vaikų.
- Grįžk su manimi į Karaliaus uostą. - Ne.
Mes...
Pasikalbėsime su ja, pasakysime, kad tai buvo klaida.
Kaip galėčiau dar kada nors stoti prieš ją po to, ką padariau?
Ne, aš niekada negrįšiu.
Liksiu čia, viena tremtyje. Tai mano atgaila.
Ji tave medžios.
Jau medžioja.
Tegul mane aprauda ir mano, kad pražuvau jūroje.
Nebent mane išduosi.
Tu prašai manęs ją apgauti. Tai išdavystė.
Per visą nieko tavęs neprašiau, tėve.
- Dabar prašau tik šito. - Reina. Reina.
Reina!
Reina?
Nusiraminkit, jūs gauruotos nelaimėlės.
Nustokit mekent.
Ką tik atskrido varnas iš Harenholo, mano lorde.
Ant jo - Haitauerių antspaudas.
Lauk.
Mano prince?
Lauk. Tuoj pat.
Netikša, baili šliundra! Šliundra!
Šliundra! Šliundra! Šliundra!
Tavo dėdė Gveinas atsiuntė žinią.
Panašu, kad tavo brolis Eimondas vis dėlto prie mūsų neprisidės.
Ar Gveinas atvyksta į Tambltoną?
Turime keisti planą.
Seras Otas vis rašė Ormundui.
Bet atsako nesulaukė.
Ar tikrai neįvyko klaida?
Nieko?
Ką galima iš to suprasti?
Spėju, kad lordas Ormundas valdė Senąjį miestą kaip atskirą karalystę.
Seras Ulfas Vaitas vis dar laukia, Jūsų Didenybe.
Tegu įeina.
Jūsų Didenybe.
Man didelė garbė jums tarnauti
ir savo gyvybę skirt jūsų tikslui.
Taip, tuo neabejoju.
Tai ko nori?
Pamaniau, gal kaip nuolankus Jūsų Didenybės tarnas
galėčiau prašyti malonės.
Paslaugų.
Sakyk.
Vienam vyrui, vardu Mudža,
mažo ūkio prie Rosbio ir atleidimo nuo mokesčių.
Kaip padėką.
O kitam, vardu Klėjus, atleidimo už smulkius nusikaltimus.
- Nebūtina gilintis, ir... - Šios malonės ne tau.
Ne, ne, Jūsų Didenybe.
Jos skirtos bičiuliams.
Iš smuklės, kurioje lankydavausi. Anksčiau.
Iš smuklės?
O jei koks Haitauerių agentas
perdurtų tau pilvą peiliu, kol į jį pili alų?
Ten ne tokia vieta. Be to...
Tai mano pilvas.
Ne. Jau nebe. Dabar tu priklausai karūnai.
Jei kas nutiktų tau ar tavo pilvui, aš prarasčiau drakoną,
o karalystės vienybė atsidurtų pavojuje.
Ne. Po smukles nebevaikščiosi.
Ką?
Bijau, alų nuo šiol gersi
Raudonojoj pily, kur ir pasiliksi.
Nebent būsi lydimas į Drakonų urvą tarnybai Tambltone.
Jei viskas, gali eiti.
Žinote, mieste prieš jus protestuoja.
Ten, už rūmų.
Mačiau ant sienų užrašytus šlykščius žodžius.
Jie rašo...
"Pavainikių karalienė."
Esu tikras, tą padarė kai kurie jūsų suklaidinti pavaldiniai,
kurie klaidingai mano, kad jų karalienė yra žiauri.
Jūsų Didenybe.
Ar gali pranešti serui Liutorui?
Kad jo Aukso apsiaustai ieškotų visų maištingų užrašų
šio miesto gatvėse, juos panaikintų ir rastų kaltuosius?
- Ir atvestų juos jums, Jūsų Didenybe? - Tiesiog padaryk, kad tai liautųsi.
Po kelių dienų iš Daskendeilo išplaukia bravosiečių laivas.
- Rasiu mums žirgus. - Aš, po velnių, karalius.
Jei jie žinotų, kad aš tarp jų...
Net jei tavimi patikėtų, Reinira sėdi soste,
o tu neturi drakono.
Ji mums pasitarnavo paskelbusi, kad tu negyvas.
- Aš negyvas? - Tavo brolis Eimondas tave nužudė.
Jie taip sako?
Aš jį pribaigsiu.
- Aš ją pribaigsiu, tą... - Savo laiku.
Iš kalbų šioje stovykloje dar daug ką sužinosime.
Anonimiškumas mums naudingas.
Jis užtikrins, kad tavo būsimas...
Prisikėlimas...
Virs dainomis ir legendomis.
Pavalgyk.
Mums nebeliko.
Taip kartais nutinka, bet...
Rytoj gausim.
Rytoj.
Aš šito netoleruosiu.
Gėda.
Taip tu valdai? Leidi maistui pasibaigti?
Atsakyk man!
Sėskis. Kol nepasodinau jėga.
Su kuo, tavo manymu, kalbi? Išrausiu tau liežuvį.
- Prašau. - Ir išskrosiu tave kaip žuvį, boba.
Neskubėkim.
Klaupkis, jei nori gyventi.
Pabučiuok man kojas.
- Atsiimu. - Arba mirk.
Man tas pats.
Bet vadinsi mane lordu.
- Džanosai. - Ir tu taip pat?
Tyrimai buvo išsamūs.
Turėtume būti tikri, kad ir kur jie būtų,
karūnos valdose jų jau nebėra...
Aš nešu teisingumą.
Aš nešu kerštą.
Aš taip pat nešu auksą.
- Kas čia? - Jis skrido su Avinvagiu.
Kartu atvežė 10 000 auksinių drakonų nuo ledi Džeinės Arin.
Ar kas nors iš jos vasalų yra Veile?
Vis dar laukiame atsako iš didžiųjų giminių.
O Geležies bankas dar neatsakė į mūsų prašymą dėl paskolos.
Gal paaiškintum, kas jis toks?
Aš seras Torenas Manderlis, prince.
Naujasis iždininkas. Bent jau to, kas dar liko.
Lažinuosi, manai esąs gudrus, ar ne, Manderli?
- Na... - Turėtum žinoti.
Čia gudriausias esu aš.
Daugiau nieko nesakyk.
Tą menką aukso kiekį, kurį rado Deimonas, reikia skirti žmonių vargui lengvinti...
Miesto sargyba pernelyg išretėjusi.
Mūsų kariams reikia mokėt, be to, reikia verbuot jų daugiau,
- antraip kils chaosas. - Jūsų Didenybe...
Chaosas neišvengiamas, jei žmonės jaus, kad karūna nepaiso jų kančių.
- Gal kas svarstė mokestį? - Palikit menę.
Kas čia?
Karalienės teisingumas.
Kas jis toks?
Ir kaip jam pavyko prisijaukinti laukinį drakoną?
Ar jis buvo vienas? Ar susidėjo su Eimondu arba Ormundu?
Norėjau tų pačių atsakymų, bet drakonas nėra tikslus ginklas.
- O kaip Avinvagis? - Pabėgo.
Be raitelio. Prisijaukinti laukinį drakoną yra beprotybė.
Vargu ar dar jį pamatysime.
Norėjau jį pamatyti.
Norėjau pažvelgti į tą, kuris nužudė mano sūnų.
Pati jį nubausti.
Bet ar manai, kad tai numalšintų sielvartą?
Aš tarnavau tavo interesams.
Tavo atvežtas auksas leis paremti prastuomenę.
Miesto sargyba tavimi pasitiki. Tu paraginsi juos kantriai laukti.
Karūna dar kurį laiką mokės savo skolą.
Turbūt...
Turėčiau tau padėkoti.
Kai viskas, ką ji padarė, ims griūti jai ant galvos,
ji atsikvošės.
Kieno tai galva?
Nusiunčiau gerus vyrus,
kad tavo tėvo palaikai būtų nugabenti į Senąjį miestą.
Viseris to būtų norėjęs.
Ačiū.
Štai.
Heleina.
- Ištuštinkite gatves! - Palikit gatves!
Laikykitės komendanto valandos.
- Visi į vidų! - Visi į vidų!
Atlaisvinkite gatvę!
- Pirmyn! Judėkit! - Likit namie, nes kabėsit!
Drakonas!
- Atidarykite duris, karalienės įsakymu. - Kas tai užrašė?
Čia.
Čia!
Su manimi. Aukštyn.
- Tu! Sakyk, kas tai padarė! - Ištempkite juos iš namų!
Kas tai padarė?
- Kuris išdavikas ištepliojo sienas? - Raskite juos!
- Kas ištepliojo šias sienas? - Šveiskit! Šveiskit!
- Ištempkite juos! - Kuris iš jūsų, išdavikai?
Atveskite juos!
- Padėkit! - Padėkit! Padėkit!
Ką žinai?
- Ar jis prisipažino? - Dar ne.
Aš nieko nepadariau!
Prašau.
Kantrybės, mergyt.
Netrukus vėl galėsime skristi.
Įspėjau tave neprisirišti prie to padaro.
Žinau.
Tu geras berniukas.
Šneki mandagiai ir kalbi maldas.
Aš auginau tave Septyneto šviesoje,
ir Tėvas tau šypsosi.
Bet tavo kraujyje yra dėmė.
Targarienai yra laukinė giminė.
Menko proto, bet klastingi.
Tamsiais kerais
jie sukūrė pabaisas, kad pavergtų tai, kas teisėtai buvo mūsų.
Mes esame pranašesni.
Bet prieš tai...
Mes neatsilaikėme.
Dievai paskyrė tau dievišką tikslą, mano berniuk.
Kokį tikslą, pone?
Tie laukiniai kelia moterį į Geležinį sostą.
Tai išniekinimas.
Kur protas? Kur padorumas?
Pasisekė, kad tave išsiuntė į Senąjį miestą.
Tavo broliai pražuvę,
bet tu likai Haitaueris.
Užaugintas Citadelės šešėlyje ir Žvaigždėtosios septos šviesoje.
Tu turi tapt karalium.
Juk nenori,
kad nusigręžčiau nuo savo brolių?
Tu atkursi mūsų senąją tvarką.
Pergalė bus mūsų. Tokia dievų valia.
Maniau, kad jį paleidote.
Teisingas karalius turi parodyti, kad gerbia daugelį dorybių.
Garbę, išmintį, teisingumą.
Jis veikė tik tada, kai vyras užpuolė moterį.
Jis pakėlė ranką prieš Haitauerį.
Tas karys yra tavo, karūnos žmogus.
- Teisingumas turi būti įvykdytas. - Ar gailestingumas nėra karališka dorybė?
Skamba kaip tai, ką būtų pasakęs tavo tėvas.
Atsiprašau.
Daug kuo rizikavau, kad tave iškelčiau.
Juk nenori manęs nuvilti?
Mano lorde.
Mano lorde, prašau. Prašau.
Ne, prašau. Maldauju.
Mano lorde.
Prašau, maldauju.
Aš turiu šeimą. Mano lorde, aš turiu šeimą. Prašau.
Prašau. Prašau.
Galim pradėt.
Vertė: Lukas Vilkoncius