CASA DRAGONULUI
Mișcați-vă!
- Haideți! - Înaintați!
Așa, oameni buni! Înaintați!
Încă trei aici.
Aici.
Alți doi acolo.
Tu, du-te cu ei!
Încă doi și aici.
Tu, acolo. Luați-l cu voi!
Așa! Încă doi aici.
Și încă doi.
Voi trei, în casa asta.
Vă rugăm!
Casa noastră e... Suntem deja mulți.
Suntem 15.000 de soldați.
Bucură-te că găzduiești doar trei.
Poate nu-i rău că suntem mulți.
Măsoară-ți vorbele!
Dacă nu vă convine, plângeți-vă lordului Ormund!
Sigur o să-i pese.
Ridicați-o!
Doar că, legat de găzduirea noastră, milord...
Ești nemulțumit de odăile tale, lord Footly?
Nu, dar ținem mult la casa noastră strămoșească...
V-ați instalat în dormitorul nostru.
I-ați jurat credință pretendentei, Rhaenyra Targaryen,
nu-i așa, lady Footly?
Într-adevăr.
Ar trebui, poate, să vă amintesc că trădarea se plătește cu viața.
Nu ne dorim conflicte, milord. Tumbleton nu are parapete.
Suntem un popor de negustori. Nu ne-a stat gândul la război.
Deci i-ați jurat credință de teamă.
I-am jurat credință fiindcă este regina.
Chiar e regină?
Sau e doar o scorpie cu un dragon?
Țelul meu este să readuc urmașii de drept pe Tronul de Fier.
Pentru asta, se înțelege de la sine că trebuie să am parte de odihnă.
Iar pentru asta, e de la sine înțeles că am nevoie de odăi primitoare.
Mă voi îngriji ca oamenii mei să fie cuviincioși
pe durata șederii lor în oraș.
Firește, asta cu condiția...
ca și voi să vă purtați ca atare.
Condu-i afară.
Dă-mi pace!
Cu oamenii care-ți sunt mai prejos, trebuie să fii corect, dar ferm.
Da, sire.
Prințul meu...
Milord, un corb din Capătul Furtunii
a adus noi scuze din partea lordului Borros Baratheon.
Nătângul a încheiat un pact de căsătorie între prințul Aemond
și una din fiicele lui cu față de cal.
Cu toate astea, acum unde e? Mai trimite un corb!
Desenează-i de data asta, nu-i scrie, poate că așa o să priceapă și el.
Vreo veste de la Harrenhal?
Dacă Vhagar nu vine, apărarea noastră nu va rezista.
Nu-ți pierde curajul, Daeron!
Fratele tău ni se va alătura curând.
De ce a pus stăpânire pe Tumbleton?
Nu este o fortăreață, ci un oraș de negustori.
Lordul său e supus și pașnic, iar zidurile îi sunt slab apărate.
Hightower i-ar putea pune direct însemnele în piept.
De ce?
Caută cumva să le câștige sprijinul?
Mă provoacă să trec prin flăcări un oraș care mi-a înălțat flamura.
Regatul m-ar asemăna cu Maegor cel Crud.
S-ar răzvrăti împotriva mea
și aceiași zei care m-au urcat pe tron m-ar da jos, pe bună dreptate.
Dacă îmi îngăduiți...
Alteță, oastea riverană a prințului Daemon e în drum spre Debarcaderul Regelui.
Tumbleton nu e mult mai departe.
Dacă oamenii lui ar porni într-acolo...
Tot s-ar vărsa sânge,
dar ar fi mult mai îndurător decât să trimiteți dragoni.
Să intre în oraș, să meargă din casă în casă și să-i elimine pe Hightoweri.
E o strategie bună.
Trimite-i ordine lordului Tully!
Orwyle!
Câtă vreme vei rămâne credincios și folositor,
poți lua loc la masa consiliului meu, păstrându-ți titlul de Mare Maester.
Corbii castelului rămân în seama ta,
dar lady Mysaria trebuie să știe când vin și pleacă.
Sunt rămășițe ale unui regim care a apus.
Riveranii vor ajunge la Tumbleton în câteva săptămâni.
Să trimitem un dragon, să stea de veghe!
Ormund a asediat orașul,
dar nu va pleca decât dacă îl voi alunga eu însămi.
Între timp, avem probleme presante aici.
Am făcut rost de mici rezerve de ulei pentru piețe...
Unde e Mâna?
Ce consiliu restrâns, pe toți zeii!
Numiți un trezorier!
Supușii vor descoperi curând că ducem lipsă de resurse.
Pot pune vina pe umerii lui.
Află mai multe despre ser Torrhen Manderly!
Mi-a stârnit curiozitatea.
Dacă e potrivit, lasă aurul în seama lui și a lui Daemon.
Preocuparea mea va fi Ormund Hightower.
Îl cunosc cât îl cunoști și tu.
Mă îndoiesc de asta.
Viserys i-a trimis fiul în tutelă. Nici nu l-am întâlnit.
Am petrecut foarte puțină vreme cu el, cu mult timp în urmă.
După ce tata m-a adus la curte, nu am mai prea vizitat Orașul Vechi.
Spune-mi ce știi despre el!
Se socotește un cărturar.
Studiază istoriile, colecționează tapiserii și compune balade.
Disprețuiește oamenii inculți și needucați.
În tinerețe, Gwayne îl socotea nemilos,
dar mulți erau pentru el nemiloși.
Cum se poartă cu Daeron?
Ca un tată, așa mi s-a spus.
Daeron era doar un prunc când l-a luat în tutelă.
Ce e?
Uite!
Te-a mâhnit să-ți trimiți copilul departe de casă?
A fost alegerea mea.
De ce?
I-am adus pe lume lui Viserys trei Targaryeni.
Dar ultimul meu copil...
Am vrut să fie un Hightower.
Sincer, mă bucur că am dus lupta aceea, văzând acum ce s-a ales de ceilalți fii.
Poate că am fost cu adevărat mamă atunci când l-am trimis pe Daeron departe.
Deși acum nu știu ce soartă i-a hărăzit acea alegere.
Știi bine că l-aș fi cruțat.
Are o sensibilitate la mirosuri.
Ormund.
Una foarte puternică.
Lord Mână, regina v-a solicitat prezența la consiliul ei mic.
Îi sunt Mână, nu gură. Las vorba în seama celor pe care îi desfată.
Asta vreți să-i transmit?
- Că o refuzați pe regină? - Mai curând că o slujesc mai cu folos.
Puterea îi stă acum în dragoni.
Are mai puțină nevoie de un om al mării.
Dar fiul meu o va sluji în locul meu.
Ai înfățișarea potrivită.
Nu sunt un om al curții. Nu aș ști ce să fac acolo.
Te așteaptă nenumărate oportunități acolo.
Nu îți pot oferi legitimitate,
dar îți pot oferi șansa unui trai mai bun.
Mânia nu e ceva ce poate fi curmat cu sabia, milord.
Porniți la drum!
Hai odată!
Sunt aici.
Te costă un bănuț s-atingi dragonul.
Nu-i nimic degeaba în pădurea asta.
Pentru doi bănuți, poate sta în șa.
Îi ajunge să-l atingă.
Mulțumim.
Căutăm un adăpost. Încotro spre Refugiul Corbului?
A pus ambele mâini pe el. Se pune că l-a atins de două ori.
Ce-ai pățit la picior?
Poți răpune un om al Credinței, pentru câțiva bănuți, dacă asta vrei.
Dar mă îndoiesc că ar fi pe placul zeilor.
Nu ai înfățișare de septon.
Trăiește.
Sunt sigur. Trăiește. E cu neputință altfel.
Sunfyre!
- Ușurel, Gregor! - Trezește-te, Sunfyre! Sunt aici.
Să nu-i mai necăjim pe oamenii aceștia binevoitori.
Trezește-te, Sunfyre! Sunt aici.
Om fără minte...
Trezește-te! Ridică-te!
Ce tot spune acolo?
Sunfyre, întoarce-te la mine!
Trezește-te! Sunt aici. Știu că trăiești.
Nu mai putem zăbovi. Suntem în pericol.
Îmi pare foarte rău, dar trebuie să accepți ce ai în fața ochilor.
Nu!
Trezește-te!
Ai vrut să-l vezi. L-ai văzut.
- E mort. - Nu!
Vrei să rămâi și să putrezești cu el?
Sau vrei să te ridici și să trăiești?
V-ați rătăcit?
Unde e castelanul?
Răpus.
Atunci, următorul în rang?
Răpus și el.
La fel și următorul în rang.
Tu cine ești?
Un fel de intendentă.
- Mai bine de-atât nu găsiți acum. - Dânsul e Mâna Regelui.
Îl căutăm pe prințul Aemond.
Ca mulți alții, negreșit.
Trebuia să ne aștepte aici.
Dacă știi unde e, te-aș sfătui să ne spui.
A fost aici.
A cucerit castelul după ce prințul Daemon l-a abandonat.
Dar, când a aflat că Rhaenyra a cucerit Debarcaderul,
a zburat călare pe dragon.
Când Rhaenyra a cucerit Debarcaderul Regelui?
Vai de mine...
Nu știați.
Am răscolit împrejurimile, lord Mână.
Am găsit urmele unui cuib mare de dragon, dar a fost abandonat.
E posibil, într-adevăr, ca prințul Aemond să fi plecat.
Debarcaderul Regelui a fost cucerit.
Aegon e mort.
Ambele regine sunt în lanțuri.
Iar noi suntem aici, singuri, cu o oaste umilă și fără dragon.
Dușmanul e exact acolo unde îl vrem.
- Aemond nu m-ar părăsi. - Cu toate astea, nu e aici, nu?
Să trimitem un corb la Tumbleton!
Să-i dăm vestea vărului meu
și să-i propunem să ne unim forțele.
Ormund e o meliță îngâmfată, dar nu e nici laș, nici nătâng.
Va avea un plan bine chibzuit.
Nu.
Ne-am jucat, ser Criston, și am pierdut.
Ce am mai avea de câștigat continuând?
Pentru voi, nobilii, ăsta e doar un mare joc, nu?
Câștigi. Pierzi. Mergi acasă și dormi în puf.
Am fost pedestraș. Știai? Fiu de intendent.
Averea tatei era la cheremul lordului Dondarrion.
Când i-a căzut din grații, am pierdut totul.
Tata a murit de supărare.
Cei ca mine nu au casă.
Nu cât timp pe tron stă Rhaenyra.
Misiunea e ușoară. Împiedicăm scursurile riverane să ajungă în Debarcader.
Ormund va avea timp să sporească oastea.
- Au o oaste de zece ori mai mare. - De douăzeci de ori.
Dar hai să o atacăm așa cum face scorpionul cu taurul.
Să devenim năluci, sub flamura spaimei.
Să atacăm pe mutește, în beznă.
Lupta noastră nu va fi curată, dar va fi pură.
Va fi corp la corp.
Și va fi lipsită de dragoni.
Ser Edgar!
Cel mult îi vom întârzia.
- Nu le va schimba cursul. - Poate că nu.
Dar e cum spuneai, ser Gwayne.
Trebuie să ne agățăm de onoare, ca să nu devenim noi înșine fiare.
Cine ești?
Alyn din Hull.
Îl primesc. Vino!
Alteță!
Lordul Corlys a părăsit orașul pe Poarta Dragonului,
să vâneze corsarii din Triarhie care ne perturbă negoțul.
Are oameni iscusiți care ar putea desfășura campania,
în timp ce regina lui se căznește să repună regatul pe picioare.
Alteță, dacă îmi îngăduiți...
Tatăl meu a pierdut multe, fără să primească ce voia în schimb.
Poate că tocmai de o luptă are nevoie acum.
Lucrarea vieții tatei. O reconstituire a capitalei Vechii Valyrii.
Cred că îi reamintea că...
până și marile dinastii se prăbușesc.
Că, pe cap, coroana ar trebui să-i atârne greu.
Au fost unii care au șușotit că tata era un bărbat slab, dar...
judecând acum din poziția lui, mă minunez
că a menținut echilibrul atât de multă vreme.
Tații au o putere exasperantă de a inspira și, totodată, de a mânia.
Nu crezi?
Pe toți zeii, ne chinuie întruna!
Grație lui Aegon, toți prinzătorii de șobolani sunt morți.
Pe corăbii, țineam pisici.
Ține-te tare!
Trebuie să ne ascundem intențiile,
în timp ce mă interesez discret cum putem tocmi o corabie.
E garnizoana lui Cole.
- Îmi e credincioasă. - Nu e nicio garnizoană.
Trebuie să presupunem că își sunt credincioși doar lor înșiși.
Nu putem zăbovi mult aici.
Ziua bună, prietene! Căutăm mâncare și adăpost.
Ca pe mulți de-aici, războiul ne-a lăsat fără nimic.
Sunteți riverani?
Îi urăsc din tot sufletul pe riverani.
Ne tragem din Vârful Ascuțit.
Prințul Aemond l-a pârjolit din temelii.
Cu dra...
Cum ați scăpat?
Era să nu scăpăm.
După cum vedeți.
Ei bine...
suntem prea mulți.
Cărați-vă de-aici!
Am niște bănuți.
Puteți primi un cort, dacă sunteți dornici de muncă.
Știți vreo meserie?
Mă pricep la ierburi și știu să citesc, cât de cât.
Poate c-o să fii de folos.
Prin părțile astea, eu sunt căpetenia.
E cât se poate de limpede, milord.
Limbă-Împleticită lucrează la latrine.
Adună pișatul pentru tăbăcari și rahatul pentru agricultori.
Ăsta poate să-l ajute.
Găleți separate. Dacă le amesteci, nu plătesc.
Nu mă ating nici mort de latrine.
- Fă cum îți spun, Gregor, deocamdată. - Citesc la fel de bine ca el.
Limbă-Împleticită și Mutră-Stâlcită.
O să faceți echipă bună împreună.
- Nu-i așa rău, odată ce te-obișnuiești. - Nu mă atinge!
Haide!
Hai, vino!
Dă-mi drumul!
Cred că ne vom simți bine aici, nu?
O să ne distrăm diseară.
Va fi mai bine ca la Honeyholt.
Stai!
Trebuie să inspectez bunurile.
Mergi și adu-mi rozmarin!
Haide!
N-o atinge! Ia mâinile de pe ea!
Las-o!
Dă-mi drumul!
Hei!
Scoateți-i de-aici!
Luați mâinile de pe fratele meu, jigodii Hightower...
DEBARCADERUL REGELUI
TUMBLETON
Ser Hugh Ciocanul, Alteță.
Ser Hugh, te încredințez, când se va găsi o casă pentru tine, te voi chema.
Înțeleg că ser Ulf urmează să fie trimis la Tumbleton.
Într-adevăr.
Cu voia Alteței Voastre, mă ofer să merg eu cu Vermithor.
Soția ta e la Tumbleton, nu? Ser Ulf nu are nicio miză acolo.
Trimiteți-mă pe mine, eu am.
Voi veghea neobosit, căci femeia iubită va fi sub ochii mei.
Faceți cu rândul. Vegheați orașul și unul pe celălalt.
Tu poți sta de veghe primul. Îngrijește-te ca Ulf să afle planul.
Alteță...
Cred că regina...
Dezgustător!
Ce scrie acolo?
"Regina bastarzilor.”
Loialiștii Hightowerilor caută să poarte un război pe care l-au pierdut.
REGINA BASTARZILOR
- E Ulf! - S-a întors! Ura!
- Haideți! - Vino-ncoace!
- Salutare! Da! - Biruitorul.
Ulf, lordul dragonilor! Hei!
Mai curând zeu decât om.
Îți cinstești prietenii cu un rând de băuturi, milord?
Prețul crește întruna, nu mai ținem pasul.
- Spune-i, Ulf! - Pentru toți?
Ați auzit? Băuturi pentru toată lumea!
Pentru toți!
- Mi-a rupt mâna. - Mi-a atacat sora.
- E o rușine. Copiii... - Ce se întâmplă aici?
Ați spus că aveți oameni de onoare.
Cel de aici a păcătuit.
Am fost încartiruit la fierărie, milord, dar fierarului nu i-a fost pe plac.
Pesemne îl socotește un mare deranj.
Sau poate că îi este credincios Rhaenyrei.
Dar m-a lovit.
Milord, dacă-mi îngăduiți, nu vă purtăm câtuși de puțin pică.
Dar bărbatul acesta a încercat să-mi siluiască sora
și i-a rupt mâna nevestei când a dat să-l împiedice.
E țesătoare. Avem nevoie de puținul pe care îl câștigă.
- E adevărat? - Nu, milord.
- Mincinosule! - Priviți-i brațul!
- Ea m-a atacat! - Nu mai suntem în siguranță în case?
Potoliți-vă cu toții!
Cum te numești?
Garrick, milord. Din Whitegrove.
Garrick din Whitegrove...
Ai încălcat codul oaspeților.
Ai căutat să siluiești o femeie, iar pe alta ai rănit-o.
Pedeapsa va fi pe măsura nelegiuirii. Vei fi jugănit.
Și propriul braț îți va fi rupt.
Poți rămâne în slujba mea, dar la a doua abatere vei atârna în ștreang.
Milord, am nevastă acasă.
Nu! Milord!
- Nu! - Condu-i acasă!
Să le îngrijească un maester rănile.
Nu!
Milord!
Mâna trebuie să ne fie de fier.
Tensiunile sunt mari.
Nelegiuirea și neorânduiala ne bat la porți.
Da, sire.
Vreau să văd toată corespondența între Fortăreața Roșie și Ormund Hightower
după moartea tatei.
Alteță...
Cât control exercită Hightowerii asupra Credinței?
Ei bine, au sprijinit construirea Septului Înstelat.
Iar Orașul Vechi este reședința lor de veacuri înaintea Cuceririi.
Cei Șapte fac parte din țesătura Hightower
la fel cum dragonii sunt apanajul Casei Targaryen.
Dar control? Nu aș spune.
Credința este prea mândră pentru a îngădui o asemenea influență.
Înaltul Septon a refuzat să mă ungă regină.
Credința se agață strâns de puterile sale separate.
Dacă îmi permiteți îndrăzneala de a întreba, Alteță,
contează?
Alteța Voastră stă pe tron.
Supușii v-au întâmpinat ca pe o eliberatoare.
Dragonii stăpânesc cerul. Nu sunt de ajuns, ca simboluri de putere?
Mă gândesc că l-aș putea înlătura.
Monarhul a avut mereu o oarecare influență în numirea Înaltului Septon.
Dar înlăturarea lui cu totul ar...
întărâta Credința
și, prin urmare, pe credincioși.
Doar dacă nu vă gândeați la o...
înlăturare permanentă.
Nu te credeam însetat de sânge, Orwyle.
Sunt impresionată.
Dar nu. Adu-mi scrisorile lui Ormund după ce le pui în ordine.
Prințul Daemon a trimis vești despre mersul lucrurilor?
Deocamdată nu, Alteță.
Nu credeam că te voi mai revedea vreodată în Vale, Daemon.
După moartea tragică a primei tale soții...
Și totuși, am tot primit corbi
de la stegarii mei privind înaintarea ta pe teritoriul meu.
Timpul vindecă și rănile cele mai adânci.
Sunt foarte încântat că m-am întors, milady.
În plus, cine ar rezista farmecului... căldurii tale?
Dar nu pot zăbovi.
Ai promis Coroanei oșteni în schimbul unui dragon.
Tu ți-ai primit dragonul, dar noi, oștenii, nu.
Ar trebui să trimit prunci.
Dragonul prințului Joffrey era tânăr,
nu era îndeajuns de mare să apere Valea,
iar Rhaenyra ni l-a luat și pe acela.
Cineva mai puțin înțelegător ar fi văzut în oferta Coroanei o jignire.
Cuvântul dat rămâne dat.
Din câte am înțeles eu, războiul a fost câștigat, prințul meu.
De ce are nevoie de mai mulți oșteni?
La drept vorbind, nu am venit după oșteni, ci după aur.
- Cuferele vă sunt goale. - Mâna trădătorilor Hightower.
Poate că o ofertă generoasă de aur ți-ar dovedi
loialitatea față de Coroană.
Prințul Daemon Targaryen
stă în Sala Mare a castelului meu ca un cerșetor cu o cutie de tinichea.
Nu credeam că apuc să văd așa ceva.
Un dar în aur ți-ar oferi privilegiul plecării mele neîntârziate.
Prea bine.
Hei!
Potolește-te, Caraxes!
Zburăm spre casă.
Hei!
Ușor!
Potolește-te!
Nu, Caraxes!
Ai pornit în direcția greșită!
Supune-te!
Arată-te!
Rhaena!
- Ușurel, Caraxes! - Nu!
Potolește-te!
Încetișor!
Ce ți-ai făcut?
Cum?
I-am dat să mănânce oi.
Rhaenyra crede că acest dragon și călărețul lui au dus la...
moartea lui Jace.
- Am vrut doar să ajut. - Nu!
Să-i arăt. Să-ți arăt ție.
Nu am vrut o clipă să...
Suferă?
Jeyne Arryn știe că ești aici.
Trebuia să-mi însoțești fiii la Pentos.
Sunt bine păziți. Vor fi în siguranță.
- Ai jurat să-i ocrotești. - Și ce să fac?
Să-i învăț să fie doamne ale regatului?
Nu aș fi de folos acolo.
Cum nu am fost de folos nici aici.
Dacă pleci acum acolo unde trebuia să fii,
Rhaenyra nu va afla.
Vom găsi o corabie. Lasă dragonul aici!
Nu îl voi părăsi.
Nu e ca toți ceilalți, Rhaena. E sălbatic. Nu e de încredere.
E al meu. Face parte din mine.
Am fost singură toată viața.
O Targaryen lipsită de dragon.
Trecută cu vederea sau, mai rău, compătimită.
Tu însuți abia dacă te-ai gândit în treacăt la mine.
Nefericita Rhaena.
Cel mai neînsemnat dintre copiii tăi.
- Întoarce-te cu mine în Debarcader! - Nu.
Vom...
vorbi împreună cu ea, îi vom spune că a fost o greșeală.
Cum aș putea să mai dau ochii cu ea, după ce am făcut?
Nu mă mai pot întoarce niciodată.
Voi rămâne aici, singură și surghiunită. Aceasta îmi este pedeapsa.
Rhaenyra te va vâna.
Te vânează chiar acum.
Lasă-i să mă jelească și să mă socotească înghițită de mare.
Sau poate că mă vei trăda.
Îmi ceri să o mint. Asta e trădare.
Nu ți-am cerut nimic toată viața, tată.
- Un singur lucru îți cer acum. - Rhaena!
Rhaena!
Rhaena?
Potoliți-vă, ticăloase lânoase!
Gata cu behăiala!
Tocmai a sosit un corb de la Harrenhal, milord.
Poartă pecetea Hightower.
Ieși!
Prințul meu?
Afară! Acum.
Scursura lașă și bună de nimic! Jigodia!
Scârba nenorocită!
Unchiul tău Gwayne a trimis vorbă.
Din câte se pare, fratele tău Aemond nu ni se va alătura până la urmă.
Gwayne se îndreaptă spre Tumbleton?
Trebuie să ne schimbăm planurile.
Ser Otto i-a scris cu sârguință lui Ormund.
Dar înapoi nu a primit nimic.
Ești sigur că nu e o greșeală la mijloc?
Nimic?
Ce să înțeleg din asta?
Bănuiesc doar că lordul Ormund a condus Orașul Vechi ca pe un regat în sine.
Ser Ulf cel Alb e încă afară, Alteță.
Intră!
Alteță!
E o onoare să fiu slujitorul reginei
și să-mi fi pus viața în slujba cauzei Alteței Voastre.
Nu mă îndoiesc.
Care e problema?
Mă întrebam dacă, în calitate de umil slujitor al reginei,
aș putea îndrăzni să vă cer o favoare.
Sau mai multe.
Să le auzim!
Pentru un bărbat pe nume Mujja,
o bucată de pământ lângă Rosby și o scutire de dări.
Mulțumiri reginei.
Și pentru un ins pe nume Cley, o grațiere pentru mici fărădelegi.
- Nu trebuie să le înșirăm... - Nu sunt pentru tine.
Nu, nicidecum, Alteță.
Sunt pentru aliații mei.
De la o cârciumă unde îmi făceam veacul... Nu acum, mai înainte.
O cârciumă...
Și dacă un om tocmit de Hightoweri
te înjunghie în burtă când o umpli cu bere?
Nu e genul ăla de loc. În plus, e...
E burta mea.
Păi, vezi tu? Nu e. Nu. Acum, aparții cu totul Coroanei.
Dacă tu sau burta ta pățiți ceva, eu pierd un dragon,
iar unitatea regatului e amenințată.
Nu. Nu îți vei mai face veacul prin cârciumi.
Poftim?
Mă tem că va trebui să-ți găsești berea între zidurile Fortăreței Roșii,
acolo unde vei și rămâne,
până când vei fi dus în Puțul Dragonului, spre a porni în misiune spre Tumbleton.
Dacă asta e tot, poți pleca.
Protestează la adresa Alteței Voastre, să știți.
Unii locuitori ai orașului.
Am văzut cuvinte urâte vopsite pe pereți.
Vă numesc...
„Regina Bastarzilor”.
Negreșit, e opera unora dintre supușii nechibzuiți ai Alteței Voastre,
care socotesc, în mod greșit, că regina lor e neomenoasă.
Alteță...
Îi poți trimite vorbă lui ser Luthor?
Mantiile lui Aurii să caute orice însemne ale răzvrătirii
pe străzile orașului, să le îndepărteze și să-i găsească pe cei vinovați.
- Și să vi-i aducă, Alteță? - Nu, vreau doar să înceteze, te rog.
O corabie din Braavos pornește din Duskendale peste câteva zile.
- Cred că pot găsi cai. - Sunt regele.
Dacă ar ști că umblu printre ei...
Chiar dacă te-ar crede, pe tron se află acum Rhaenyra,
iar tu nu mai ai dragon.
Ne-a făcut o favoare când te-a declarat mort.
- Sunt mort? - Răpus de fratele tău, Aemond.
Asta susțin ei?
Îl omor, băga-mi-aș.
- O omor și pe ea... - La momentul potrivit.
Aflăm multe din vorbele din tabără.
Anonimatul e mană cerească pentru noi.
Ne garantează faptul că viitoarea ta...
trezire din morți...
va inspira cântece și legende.
Ia și mănâncă ceva!
Nouă nu ne-a mai rămas nimic.
Se mai întâmplă uneori, dar...
vom primi ceva mâine.
Mâine.
Nu voi îngădui una ca asta.
Revoltător!
Așa conduci tu? Lași oamenii fără mâncare?
Răspunde-mi!
Așază-te! Până nu te așez cu mâna mea.
Cu cine crezi că vorbești? Am să-ți tai limba!
- Te rog! - Te spintec ca pe-un pește, scursură!
Hai să nu ne pripim!
În genunchi, dacă vrei să rămâi în viață!
Pupă-mi picioarele!
- Îmi retrag cuvintele. - Sau mori.
Nu-mi pasă ce alegi.
Dar îmi vei spune „milord”.
- Janos! - Vrei și tu?
Cercetările au fost amănunțite.
Suntem încredințați că, oriunde ar fi,
averea Coroanei nu mai este în...
Aduc dreptate.
Aduc răzbunare.
Aduc, de asemenea, aur.
- Cine e? - Călărețul Tâlharului de oi.
Precum și 10.000 de dragoni de aur de la lady Jeyne Arryn.
Ceva de la stegarii ei din Vale?
Încă așteptăm răspunsul marilor case.
Iar Banca de Fier nu a răspuns la cererea noastră de împrumut.
Îmi spui, te rog, cine e?
Ser Torrhen Manderly, prințul meu.
Noul trezorier. Cu toate că nu prea am ce administra.
Bag de seamă că te crezi tare isteț, nu-i așa, Manderly?
- Păi... - Îți zic ceva.
Eu sunt ăla isteț pe-aici.
- Am înțeles. - Cantitatea mică de aur
adusă de Daemon trebuie să acopere lipsurile...
Garda Orașului e suprasolicitată.
Soldații trebuie plătiți și mai trebuie să recrutăm.
- Altfel, va fi haos. - Alteță...
Haosul e garantat, dacă oamenii simt că regina le ignoră suferința.
- S-a gândit cineva la o dare? - Lăsați-ne singuri!
Ce e asta?
Dreptatea reginei.
Cine e bărbatul?
Și cum a revendicat un dragon sălbatic?
Era singur? Sau era aliat cu Aemond ori cu Ormund?
Mi-am dorit aceleași răspunsuri, dar dragonul nu e o sursă precisă.
- Și Tâlharul de oi? - A fugit.
Fără călăreț. E o nebunie să revendici un dragon sălbatic.
E puțin probabil să-l revedem.
Voiam să-l văd pe călăreț.
Voiam să-l privesc în ochi pe cel care mi-a răpus fiul.
Să-l pedepsești tu însăți.
Dar crezi că asta ți-ar curma suferința?
Am acționat în interesul tău.
Aurul pe care l-ai adus va fi dat de pomană oamenilor de rând.
Garda Orașului are încredere în tine. Vei stărui să aibă răbdare.
Coroana se va mai achita încă puțin de datoria sa.
Bănuiesc...
că îți datorez mulțumiri.
Când urzelile tale vor nărui totul în jurul ei,
își va reveni în fire.
Al cui e capul acela?
Am trimis bărbați de ispravă
să ducă rămășițele tatălui tău în Orașul Vechi.
Ar fi fost dorința lui Viserys.
Îți mulțumesc.
Vino să te ajut!
Helaena!
- Eliberați străzile! - Eliberați străzile!
Respectați stingerea!
- Toată lumea, înăuntru! - Toată lumea, înăuntru!
Eliberați strada!
- Haideți! - Acasă sau în ștreang!
Dragon!
- Deschideți ușile, la porunca reginei! - Cine a scris aici?
Aici!
Cu mine! Aici!
- Cine a făcut asta? - Scoateți-i din casă!
Cine a făcut asta?
- Care trădător a vopsit pereții? - Găsiți-i!
- Cine a murdărit pereții? - Freacă! Freacă!
- Scoateți-i afară! - Care trădător...?
Scoateți-i afară!
- Ajutor! - Ajutor!
Ce știi?
- A mărturisit? - Nu încă.
N-am făcut nimic!
Vă rog!
Răbdare, fetițo.
Curând vom putea porni din nou în zbor.
Te-am prevenit să nu-i arăți fiarei afecțiune.
Știu.
Ești băiat cuminte.
Vorbești cu blândețe și îți rostești rugăciunile.
Te-am crescut în lumina Celor Șapte,
iar Tatăl îți surâde.
Dar sângele tău este mânjit.
Targaryenii sunt un neam de sălbatici.
Slabi de minte, dar plini de șiretenie.
Cu vrăji întunecate,
au creat monștri ca să subjuge ce era al nostru de drept.
Noi suntem oamenii superiori.
Dar în lupta cu dragonii...
nu putem rămâne în viață.
Zeii ți-au încredințat un țel divin, băiete.
Ce țel, sire?
Brutele urcă pe Tronul de Fier o femeie.
O pângărire.
Unde e rațiunea? Unde e buna-cuviință?
A fost o binecuvântare venirea ta în Orașul Vechi.
Frații tăi sunt rătăciți,
dar tu rămâi un Hightower.
Crescut în umbra Citadelei, în lumina Septului Înstelat.
Acum, tu trebuie să fii rege.
Negreșit, nu îți dorești
să mă întorc împotriva propriilor frați, nu?
Vei restabili rânduiala străveche.
Izbânda va fi a noastră. Este voia zeilor.
Credeam că i-ai dat drumul.
Un rege corect trebuie să arate că susține nenumărate virtuți.
Onoare, înțelepciune, dreptate.
A intervenit când omul nostru a atacat o femeie.
A lovit un Hightower.
Soldatul acela este o prelungire a ta, a Coroanei.
- Trebuie să facem dreptate. - Nu e îndurarea o virtute regească?
Pare o vorbă rostită din gura tatălui tău.
Îmi pare rău.
Am riscat foarte mult crescându-te.
Neîndoielnic, nu vrei să mă dezamăgești.
Milord...
Milord, vă rog! Vă rog!
Nu, vă rog! Vă implor!
Milord!
Vă rog. Vă implor.
Am familie. Milord, am familie. Vă rog!
Vă rog! Vă implor!
Iar acum începem.
Traducerea: Lucia-Elena Popovici