Hun øker farten. Hun henger med i toppen nå.
Det er en strålende dag i Åreskutan.
Det er dag to av alpintverdensmesterskapet i 2019.
I dag går damenes Super-G.
Nå kommer et lite hopp. Hun er nær porten, og det koster tid!
Vi får se om det feller henne, eller om hun kan komme tilbake.
Hun kjører bra nå, og hun har den beste tiden.
Hun står veldig bra nå i midten, og holder farten.
Et flott løp av amerikaneren Emily Garner, som kjører for sitt andre gull.
For et comeback i så sak! Hun kunne ikke delta i forrige OL.
Nå kan hun ta igjen den dårlige starten, men tiden renner av ut.
Den siste kurven kommer nå.
Hun står fint og tar hver port.
Her var det vanskelig for alle deltagere i går, og de mistet fart.
Skal hun gjøre det samme? Hun må ikke miste en tidels sekund.
Hun er fremdeles på medaljeplass,
men hun må klare neste kombinasjon.
Nå nærmer hun seg.
Nå kommer den viktige svingen, og hun klarer den.
Hun kan være den nye lederen!
Den kalles "Den magiske dalen"...
-Hva gjør du? -Ingenting.
Det ser ikke sånn ut.
-Jeg har en jobb til. -Så du skulle bare dra?
-Jeg hadde tenkt å ringe fra veien. -Si hva som foregår!
Jeg sa nettopp det!
-Drosjen kommer snart. -Den kan vente.
Og hun klarer det!
For en prestasjon!
Slå av det der!
-Jeg skulle gjøre det etter hennes løp. -Jeg bryr meg ikke! Jeg har det travelt!
Ok, jeg kjører deg.
-Du trenger ikke kjøre meg. -Du kan fortelle meg alt.
Ikke ta på deg skoene!
Jeg så dine kontoutskrifter. 4.200?
-Jeg har fått betalt. -En tredel av den summen, ja.
-Er det en eldre beundrer? -Herregud!
Om det er OnlyFans, så vil jeg advare deg mot det, Sophie.
Han er her, og det er bare tips.
Om eierne kommer hjem og huset ikke har rast, så tar de fram en seddelbunt.
Kan jeg gå nå?
Takk.
-Det er jævlig mye tips. -De er rike.
-Tror du at det var veldedighet? -Det sa jeg ikke.
Unnskyld, men la meg kjøre deg. Det er unødvendig å betale for drosje.
Eieren betaler den.
-Har du hansker og lue med deg? -Ja!
Får jeg en klem?
Kom her!
Jeg bekymrer meg bare. Du vil forstå det senere.
-Jeg er sen. -Ja.
Vær forsiktig!
-Hei, skatt! -Kan jeg ringe deg tilbake?
Du skulle ringe når var du framme, så jeg ble urolig.
-Alt er bra. Jeg er nesten framme. -Ok. Har du med deg laderen?
-Mamma! -Ok, men sjekk mailen min.
-Det er en app, som du kanskje trenger. -Ok, jeg skal sjekke.
-Den trengs om du kommer ille ut... -Mamma?
-Jeg hører deg knapt lenger. -Men jeg hører deg. Hva med nå?
-Hallo? Jeg ringer deg opp. -Sophie? Hører du...?
-Jeg har dekning, hvis du vil låne? -Nei takk.
-Skal jeg bære dem? -Nei, jeg tar dem.
Hvor er inngangen? Du kan bare si det.
-Ja, rett fram. -Takk.
-Det var så lite.
-Det er et lite trappetrinn der. -Ja, jeg føler det.
-Hei, Sophie! Kom inn! -Hei!
-Hit over. Går det bra? -Ja.
Unnskyld, men jeg er litt sen. - Kan du ta veskene mine? Jeg kommer straks.
Jeg forteller fort, for jeg er sen til flyet. Alarmkoden er 7-4-2-6-7.
-Skal jeg vise deg? -Det trengs ikke.
Det viktigste du skal gjøre... - Archie, kom til matmor!
-Han er allergisk mot gluten. -Ja, jeg ringte veterinæren din.
Toppen! Og jeg som var urolig...
-Hvorfor? -Altså... det ble bare så stressende.
Du var den eneste som svarte i tide.
-Er det forretninger eller fornøyelse? -Fornøyelse.
Jeg har akkurat skilt meg. Jeg fylte ut papirene i går.
Så trist å høre.
Det er ingen fare. Det var en god erfaring.
Jeg giftet meg med en i moden alder, det var ikke for pengene.
Men han var dessverre verken moden eller rik.
Archies mat ligger i spiskammeret. Jeg kan vise deg.
-Nei, jeg finner det nok. -Ok. Ikke gi ham for mye godteri.
Kassa og leketøyet hans fins på kontoret.
Sikringsskapet og termostaten er i teknisk rom, ved siden av vaskerommet.
Og gjesterommet er klart.
-Jeg kan vise deg. -Nei, jeg finner det.
Ja da. Vel, du har nummeret mitt...
Archie, matmor er snart hjemme igjen.
-Ha det! -God tur.
Overvåk.
Videosamtale, Cam.
-Hei! -Hva skjer, taper?
-Hvordan er kåken? -Se selv!
Høyt tak, glasstak, marmorgolv...
-Jævlig borgerlig! -Ja, ellers ville jeg ikke ha kommet.
-Kan jeg gå denne veien? -Ja.
Du har en fotpall en meter foran deg. Gå til venstre.
-Slik? -Ja.
Det fins en skinnfell, en postmoderne krystallkrone,
og masse ved. Fransk følelse.
-Stemmen min ga ekko. -Ja, det er åpent.
Det er kjøkkenet og stuen. Men du har en vegg med et maleri rett fram.
-Noe kjent? -Skal jeg vite sånt?
Det skal man ikke ta for gitt.
Kjøkkenet har du rett fram. Kjøkkenøya er til høyre.
Et par trinn til. Nå står du i kjøkkenet.
Det står noen sofaer der, og en peis.
-Panoramavindu med fin utsikt. -Over hva da?
Ingenting. Naturen.
Til venstre har du en trapp til det som ligner et åpent rom.
Og en gang. Velg en av dem.
Hallen.
Nå kommer trappen. Gelenderet er til venstre. Vær forsiktig.
Det går bra.
Nå er du snart nede. Nå er du nede.
-Hva har vi her? -Et veksthus, med masse planter.
Kult.
Nå kommer en trapp til. Ta det rolig.
-Det er for mørkt, jeg ser ingenting. -Lommelykt.
-Bra? -Ja. Du har noen dører til høyre.
Ok.
Spiskammer.
Varmtvannsbereder.
-Cam? Hallo? -Dårlig dekning.
-Er du fortsatt der, Soph? -Ja, det ble bare brutt.
-Hva er dette? -En vinkjeller.
Kult!
Hva har vi her?
Chambertin Grand Cru, 1989.
Jeg hører ingen googling...
-4.500. -Perfekt! Ikke så farlig.
-Legg den tilbake. -Hun merker ikke at en er borte.
-Jeg kan ikke holde på sånn! -Du viser bare veien. Jeg tar den.
Så legger jeg den ut.
Jeg hjelper deg å selge den. Jeg er medskyldig.
Forrige gangen var det to tusen, før det var det tre.
Jeg trodde at du trengte pengene.
Tror du at blindheten redder deg?
Ja, det gjør den alltid.
-Du ville vite hvordan jeg blir behandlet! -Hvis du tar den, så slutter jeg!
-Hva mener du? -Husker du da vi pratet sist?
-Det var i det forrige huset du passet. -Hva faen skal vi prate om da?
-At du står på ski, og ikke jeg? -Du kan gjøre det.
Du kan prøve å stå med bind for øynene!
-Våger du å rane hus, men ikke stå ski? -Du kan dra til helvete!
Legger du den tilbake?
-Ja, jeg klarer det ikke uten deg! -Ok...
Påminnelse fra De paralympiske leker: Du må melde deg...
-Slett. -Melding slettet.
Fra mamma: See For Me. Det ser kult ut! Klem fra mamma.
See For me, en ny app for blinde og svaksynte.
Kontakt en assistent som hjelper deg i en videosamtale.
-Slett. -Melding slettet.
-Jeg la den tilbake! -Hvilken da?
Ikke noe. Hei, Debra!
Hei! Jeg ville bare høre om du hadde matet Archie?
-Japp! -Bra. Og har du satt på alarmen?
Det skulle jeg akkurat til å gjøre.
Vi kan vel gjøre det sammen? Så jeg kan slappe av.
Ja visst!
-Sophie, vi kan ta det over videosamtale. -Nei, det går bra.
Ok.
-Alarmen aktivert. -Slik.
-Fint! Ring om du lurer på noe. -Ja da, Debra.
Ha det!
Ring Ca...
Apper.
-Last ned See For me. -Laster ned See For me.
-Åpne See For me. -Velkommen. Er du blind eller nærsynt?
Jeg er blind.
-See For me vil bruke kameraet ditt. -Tillat.
Trykk to ganger for å kontakte en assistent.
Vi behandler forespørselen din. Et øyeblikk.
-Hei, jeg heter Maeve! -Jeg er utelåst. Kan du hjelpe meg inn?
Stakkars deg! Håndtaket er foran deg...
Jeg vet det, men døren er låst!
Da får vi gå til naboene og ringe en låsesmed.
Men nærmeste hus er...
-Takk for hjelpen, Maeve! -Ja da...
Trykk for å kontakte en assistent.
Hold øynene åpne nå!
-Sikre høyden til høyre. -Nå skal vi ta knekken på dem!
-Det sitter noen på taket. -Dette er sykt!
-Tilbake! -Hva gjør du, Dark?! Pass deg!
-Den jævelen hadde et rakettgevær! -Herlig...
Når skal dere begynne å høre på meg? Vi får jo bank.
-Faen ta deg! -Ta det rolig!
NOEN TRENGER DIN HJELP
Jeg tar en kort pause nå.
-Hei, hvordan kan jeg hjelpe deg? -Kan du hjelpe meg inn?
-Er det noen du kan ringe? -Jeg ringte deg.
Ja, det stemmer. Du ringte meg. Vent litt.
Kan du bare vise meg rundt litt?
Panorer langsomt fra venstre til høyre.
Jeg ser ingen lett vei inn.
-Du får nok ringe politiet. -Dette er bortkastet tid!
Mitt forrige oppdrag var å lese da en melkepakke gikk ut. Dette er uvanlig.
-Vil du komme inn eller ikke? -Ja, men...
Jeg vil gjøre det selv.
Ok. Jeg forstår.
-Fins det noe ulåst i første etasje? -Jeg vet ikke.
Det er ikke mitt hus. Jeg er kattevakt.
Ok, da ser vi oss omkring. Rett telefonen til klokken ni.
-Slik? -Ja. Det er bra. Fortsett.
Det går bra. Fortsett slik.
Bra. Ta tak i veggen nå. Fortsett.
Nå kommer en trapp med seks trinn. Gelenderet sitter til høyre.
Bra. Et skritt til. Det går bra.
Så kommer en sti som går rett fram. Det er ingenting i veien.
Bra.
Telefonen rister litt.
Jeg fryser, og jeg kan ikke gå fortere.
Jeg forstår, men jeg må se. Gå langsomt, det haster ikke.
Stopp der og hold ned telefonen.
Opp litt igjen.
Nå står du foran en glassdør. Kjenner du den?
-Den er låst. -Ja, men det kan gå med to hender.
-Kan du legge ned telefonen? -Alvorlig talt?
Ja. Legg den ene hånden på håndtaket, og den andre på ruten.
Trykk og dra døren fram og tilbake, så skal vi forsøke å få den å til løsne.
-Det går ikke! -Stol på meg og fortsett.
-Fram og tilbake. -Hva faen holder vi på med?
Jeg hjelper en sta, blind jente å bryte seg inn i noens hus. Hva med deg?
Jeg svetter og blir trollet av noen...
-Hva sa du? -Helvete...
Helvete!
Jeg kan hjelpe deg!
Blomsterpotte klokken tolv!
-Faen! -Tolv betyr rett fram.
Mot høyre! Mot høyre!
Nå har du en trapp foran deg. Der, ja.
Noen trappetrinn til.
Prøv å holde telefonen stille.
Den er foran deg. Opp, opp, opp!
Alarm slått av.
-Ja! Oppdraget fullført! -Godt jobbet!
De fleste ville ikke hjulpet en fremmed å bryte seg inn.
Du virket ikke som en forbryter.
-Eller er jeg medskyldig nå? -Du virker ikke så bekymret.
Jeg har gjort verre ting.
Kan jeg hjelpe deg med noe annet?
Nei, jeg klarer meg. Takk.
-Kelly. -Takk, Kelly. Jeg heter Sophie.
Vær forsiktig, Sophie.
Trykk en gang for å spare assistenten. Trykk to ganger for å ringe igjen.
Vil du rapportere eller spare assistenten?
Spare.
-Guiden skal hjelpe den synshemmede. -Rett fram, opp, opp, opp!
Dette forholdet er like viktig som alpinistens ferdigheter.
Treningen bygger på tester. Guiden bruker...
Dette forholdet er like viktig som alpinistens ferdigheter.
Rett fram, opp, opp, opp!
Treningen bygger på tester.
Vi er klare.
Alarm slått av.
Overvåk.
Kom an nå!
-Stille! -Hva er det?
Vi har et problem. Jeg tror det er noen her.
Hva faen snakker du om?
-Vi følger planen til han ringer. -Ok.
-Nødetatene. -Det er noen i huset. Golden Lane 6.
-Vet de at du er der? -Jeg tror det.
-Har du sett dem? -Jeg er blind, men jeg vet at de er her.
-Ta det med ro. Hjelp kommer. -Når?
Gitt posisjonen din, så vet jeg ikke. Men jeg blir hos deg.
Hva faen skal det være godt for?
-Jeg stikker herfra nå! -Ta det rolig. Hjelp kommer...
Ring Cam.
See For me.
-Kan jeg hjelpe deg? -Det er Sophie!
Sophie?
-Hva er galt? -Det er folk i huset.
-Er du sikker? -Ja, jeg hørte stemmene deres.
-Hvor er du? Jeg ringer politiet. -Det har jeg alt gjort.
Bare vær rolig.
-Ligg lavt og la dem ta hva de vil. -Jeg tror de leter etter meg.
Hvor mange er det?
-Minst to. -Er du sikker?
Ja, det var to stemmer.
Og hvor er de nå?
Nær.
Sophie... du er for synlig.
Du må ned i kjelleren til politiet kommer.
Da går jeg i fella! Jeg må ut herfra!
Ok, gå langsomt. Fortsett å panorere. Jeg må kunne se før vi går.
Nå kommer en sving. Stopp!
La meg se.
Det står en mann i foajéen,
på andre siden av døren på den borterste veggen.
Nei, der står den andre mannen! Vis meg veggen.
En dør klokken ti!
Panorer fra venstre til høyre.
En man borer, vendt mot veggen.
Hallen klokken elleve leder bort fra dem.
Hold deg nede, så klarer du det.
Jeg vet hvor utgangen er!
-Jeg går til den nå. -Nei, ikke døren!
Faen!
Klokken 10.
-Hei. -Jeg kan trenge litt hjelp.
-Ja, men det er noen her. -Hva?
-Dere er tidlige. -Det er noen andre i huset.
-Umulig. -Det er noen her.
Let gjennom hele huset, rom etter rom.
Oppfattet.
Bor videre. Jeg skal lete videre.
-Han sa at det var tomt, for faen! -Han sa at vi skulle fortsette å bore.
Faen!
-Da setter vi i gang. -Nå borer han. Er den andre borte?
Jeg tror det. Vent der.
-Nå går jeg til døren! -Nei! Sophie, ro deg ned! Jeg må se.
Vent, Sophie! Sophie!
Sophie?
Takk for hjelpen!
Sophie! Hører du meg?
Faen!
Nei! Nei! Nei!
-Hold kjeft, for faen! -Hva pokker gjør du?
Hysj!
Hent sakene hennes. De ligger i soverommet.
-Ja? -Hun ringte politiet for tolv min. siden.
-Hvor lang tid tar de? -Minst 19 minutter. Vi har sju igjen.
Slipp henne.
-Hvem er du? -Ta hva dere vil og gå! Jeg sier ikke noe.
-Hva gjør du her? -Jeg er kattvakt.
-Seks minutter. -Da må vi stikke nå.
Dette var ikke planen!
Ingen går noe sted.
-Vi må drepe henne. -Bare gå! Jeg vet ingen ting!
-Hun har sett oss! -Nei, det har jeg ikke!
Jeg er blind!
Sjekk legitimasjonen hennes!
Sophie Scott.
"Diagnosen retinitis pigmentosa knuser tenåringens OL-drømmer."
La meg se nærmere.
-Så det er ingenting igjen? -Nei.
-Bare lysoppfattelse. -Jaså?
Ok, pakk og rydd. Dra innen to minutter.
-Skal vi forlate henne? -Hun er ikke et problem.
-Fire minutter. -Men hun vet.
Ikke noe viktig. Hun har ingen verdi. - Unnskyld, Sophie.
-Forteller hun purken, er det over. -Hva om hun forsvinner?
En blind jente i skogen? Da vil de lete overalt.
-Men du var den eneste som visste om den? -Vi kan alltids komme tilbake.
-Da ryker sju millioner. -Vi har ikke tid.
-Vi må ta den risken. -Vi må dra nå.
-Det er nå eller aldri, for helvete! -Vi har ikke noe valg. Politiet kommer...
Jeg kan gjøre det.
Jeg sier til politiet at det var falsk alarm.
-Hvorfor? -Jeg vil ha en like stor andel.
-Jeg lytter. -Lov at dere ikke skader meg.
-Du er ikke et vitne. -Si det. Alt.
-Si hva da? -Jeg blir kvitt politiet. Og så...
Når vi er klare, får du din andel. Fem prosent.
Om et kvarter er vi klare.
Så ser du... hører du aldri fra oss mer.
Debra da? Hun vil få vite alt.
Uro deg ikke for henne. Bare gå når du skal.
-Hva om hun ombestemmer seg? -Det gjør jeg ikke.
-Hvordan vet vi det? -Se i vesken min.
4.500 i butikk. Jeg hadde tenkt å selge den for 3.000.
-Nei, du spøker! -Hvem mistenker en blind jente?
Tre minutter.
Ring nå.
På høyttaleren.
Nødtelefonen.
-Jeg... -Hallo?
Jeg heter Sophie Scott og ringer fra Golden Lane 6.
Jeg meldte et innbrudd nettopp, men det var ingen.
-Er du sikker? -Ja, det er ingen her.
Jeg er blind, og jeg trodde at jeg hørte noe. Det var dumt.
Så bra at alt er bra, Sophie.
-En konstabel kommer og sjekker. -Men jeg trenger ingen.
Loven krever at vi sender noen som sjekker. De er snart der.
-Kan jeg hjelpe til med noe annet? -Nei, takk.
Faen!
-Det var ikke min feil... -Slapp av. Du gjorde alt riktig.
Det var bare begynnelsen. Nå må du avslutte jobben.
-Jeg klarer det. -Sikker? Siste sjanse til å angre...
Jeg klarer det, for faen!
Bra. -O, hold utkikk.
D, pakk sammen alt. -E, slukk alle lamper.
-S-C-O-T-T. -Men du har aldri truffet henne?
Jeg pratet akkurat med henne.
Hvor mange blinde, tenåringsalpinister har du pratet med? Det må være henne!
Jeg forstår at du er urolig, men jeg må vite hvor hun er.
Ifølge Twitter er hun i New York.
Hun er i et hus, trolig nordover, og hun har nettopp anmeldt et innbrudd.
Du må kontakte alle stasjoner nordover.
De må få vite at minst tre kriminelle er der.
-Det er bare én bil. -Oppfattet.
Sophie, ikke prøv å bli kvitt dem.
La dem gjøre det de skal, så de føler seg fornøyde.
-De er i oppkjørselen nå. -Oppfattet.
Er alt bra?
-Politiet! -Hallo?
Det er Brooks fra sheriffstasjonen. Hvem snakker jeg med?
-Sophie. -Vil du åpne døren, Sophie?
Jeg begikk en feil. Det var ikke noe innbrudd.
-Ringte du politiet ved en feil? -Ja, jeg trodde at jeg hørte noe.
-Kan du åpne døren? -Det får jeg ikke lov til.
-Hvem sier det? -Debra, som eier huset.
Jeg er kattevakt og får ikke slippe inn noen.
Jeg er jo politi.
Sophie, jeg kommer inn uansett.
-Hei. -God kveld.
-Det var som sagt en feil. -Ok.
Dette går fort.
-Husvakt altså? -Kattevakt.
Jeg liker hunder bedre. Men det er morsommere enn å sitte i bilen.
Det er varmt og godt her. Et godt sted å gjemme seg fra kulda på.
-Vil du vise meg rundt? -Det er ikke så mye å se.
Jeg spøkte bare.
-Så du hørte stemmer? -Ja, jeg glemte fjernsynet på.
-Tok feil du fjernsynet for mennesker? -Jeg var kanskje litt full.
Huset er stort.
-Kan noen ha brutt seg inn og dratt? -Nei.
-Hva skjer her? -Hva?
Panelet er løst. Det er brannfarlig.
Jaså? Jeg sier det til Debra.
Da drar jeg nå.
Kjør forsiktig.
Sophie...
...har noen vært her, og tvunget deg til å lyve?
Nei.
De er kanskje i nærheten?
Tror du virkelig at jeg vil skjemme meg ut sånn?
-Jeg vil bare hjelpe til. -Jeg trenger ikke hjelp!
Ok.
Ha det bra.
-Er det telefonen din? -Ja.
-Skal du svare? -Nei, det er ikke...
-Jeg skal hente den for deg. -Nei...
Jeg vil ikke at du skal miste den.
Takk.
-Skal du ikke svare? -Nei...
Det kan være viktig.
-Hallo? -Hei! Du ringte meg.
-Ja, ved en feil. -Jeg har dårlig samvittighet...
-Det gjør ingenting. -Jeg skal ikke presse deg.
-Cam, jeg må legge på. -Sophie, vent...
Er vi klare nå?
Ja... vi er klare.
-Unnskyld umaken. -Sånt skjer.
-Sentralbordet til V-1. -Ja?
God natt, Sophie.
Vi fikk en telefon om innbruddet.
En kvinne sier at hun snakket med noen under innbruddet.
Så hun noen?
Det er minst tre gjerningsmenn. En av dem er i trettiårsalderen og har svarte klær.
Beskrev hun jenta?
Hun er blind og heter Sophie.
-Hold deg unna. -Unnskyld.
-Hvor er de? -Jeg vet ikke.
-Jeg kommer ut. -Hendene synlige!
-Det er bare meg. Jeg gir opp. -Ned på bakken! Nå!
-Hvor mange? -Bare meg.
Sophie, hvor mange?
-Forsterkninger til Golden Lane 6. -Ta meg! Det er bare meg!
Sophie, jeg spør for siste gang: Hvor er de?
Det er to til, men jeg vet ikke hvor de er.
Stopp!
-Faen! -Herregud!
Hun skulle akkurat ta meg for innbrudd! Jeg hadde vært ute etter et halvt år.
-Faen! -En jævla forseelse!
-Dette sa du for faen ikke noe om! -Er alt bra?
-Ja. -Hvor er jenta?
Vent! Lås opp disse.
-Dave? Dave! Tilbake til safen! -Ja.
-Om 20 minutter kommer mer politi. -Ja.
Hvor er våpenet hennes?
NOEN TRENGER HJELP
-Sophie, hvordan går det? -De drepte en politi!
-Hvor er du? -Jeg stikker!
Nei, vent! Hvor er de nå?
Jeg kan ikke hjelpe deg om du ikke... Har du en pistol?
Hva gjør du? Nei, ikke gå ut! Da blir du et enkelt mål.
-Har jeg noe foran meg? -Det er vanskelig terreng og for mørkt.
Jeg ser ikke her ute.
-Det går ikke. -Jo!
De kommer til å drepe deg!
Vi kan klare dette, men da må du stole på meg.
Hva skal jeg gjøre?
Bingo.
Gå forsiktig, det er så mørkt. Gå langsomt.
Det virker rolig, men jeg ser ikke bakken. Kan du panorere?
Gikk det bra?
-Jeg mistet pistolen! -Vis meg bakken.
Lommelykt.
Klokken to!
Nesten der. Bra.
Nå borer de igjen.
Bare en av dem borer. De andre leter etter deg. Reis deg.
Lommelykt.
-Hva er det? -Noen kommer.
-Myke sko. -Ser du henne?
Hold ut pistolen.
Kjenn etter om knappen på siden er oppe eller nede.
-Den er nede. -Bra, da er den usikret.
Han er her inne.
La ham komme litt nærmere.
Hold telefonen stødig.
-Hun kom inn... -Nå!
-Sophie... -Til venstre.
Gå tilbake litt. Pust inn.
Hva gjør du?
Når jeg sier fra, så puster du ut og skyter.
Alt er bra. Ta det bare rolig.
-Skyt! -Alt er bra.
Skyt ham!
Han kommer nærmere.
-Ikke kom nærmere! -Høyre. Mer til høyre!
-Han kommer nærmere. -Alt ordner seg.
Vi skal komme overens, men legg ned pistolen.
Til venstre! Opp! Tilbake litt. Skyt!
Skyt! Sophie!
-Ingen kommer til å skade deg. -Han har en kniv!
Han går mot deg. Skyt! Nå!
Sophie?
Sophie!
Sophie...
-Ja. -Ok... han er død.
Vi må vekk herfra. De har nok hørt skuddene.
Batteriet har 20 % igjen.
-Hvor er laderen din? -I vesken ved døren.
Du kan ikke gå dit. Du må fortsette.
-Pass... -...trappene. Jeg vet det.
Mer til høyre! Skyt!
-Kelly? -Sophie...
-Dårlig dekning. -Sophie?
-Kelly! Hvor er du? -Hører du meg, Sophie?
Opp! Venstre! Skyt!
Hold! Hold.
Han er død.
Ok, ta radioen fra beltet.
Hent deg inn litt.
Den tredje er der oppe. Jeg må vekk herfra.
Jeg hører at han borer. Du sitter bra der.
Bare sitt der og pust.
-Pust. -Jeg gjør det, for faen!
Nei.
Pust gjennom nesen, som når du skal stå på ski.
Pust inn, hold pusten og pust ut.
Hvordan visste du at jeg sto på ski?
Du var blant de ti beste i landet, i din aldersgruppe. Imponerende!
-Jeg har ikke stått på lenge. -Og hva skylder du på?
Jeg bor i Florida.
-Batteriet har 10 % igjen. -Kelly...
Ja, jeg hørte det.
Det er bare én igjen, og politiet er snart der.
Bare bli der du er.
Det fins bare en vei inn og ut, og du har en pistol.
Oppfattet.
-Hvorfor prater du som en militær? -22. infanteri.
-Irak? -Ja.
Nå har jeg en skrivebordsjobb.
-Du får det til å virke som en straff. -Det er det.
Og jeg fortjente det.
Var det verre enn å drepe en politi?
Det kan ikke du ta på deg, Sophie.
Jeg samarbeidet med dem.
Jeg sa at jeg kunne bli kvitt politiet.
Jeg krevde en andel av byttet for det.
Jeg kunne ha fortalt henne det! Jeg kunne ha dratt med henne!
-Jeg burde ikke engang være her! -Nei...
Jeg burde ikke ta disse drittjobbene!
-Jeg burde være ute og trene. -Kan blinde stå på ski?
Ja, det kan vi.
Man må trene lenge, og ha en pålitelig guide.
Der! Vi er inne!
Karer?
Hvor er dere?
-Batteriet har 5 % igjen. -Snart brytes det.
Vi har to valg.
Én: Vent til politiet kommer.
-Men du må hjelpe meg å skyte. -Nei, du klarer det selv der du er.
Hva er det andre alternativet?
-Ja? -To minutter til. De andre er borte.
-Du får si mer. -De svarer ikke. De lette etter jenta.
-Avslutt jobben og ring når du går. -Oppfattet.
Han har ryggen mot deg. Han ser deg ikke.
Fortsett.
Gå litt nærmere. Strekk på deg og sett ned føttene.
Litt mer til høyre.
Skyt!
Herregud! Vent!
-Ned! Venstre! -Vær så snill, slutt!
-Skyt! -Nei! La meg gå!
Ikke hør på ham! Han prøver å slippe unna.
Skyt! Han står foran deg.
Skyt ham! Du har ham i sikte.
Det er åpent. Ta hva du vil, men slipp meg.
Vi mister kontakten. Skyt ham!
Huset skulle stå tomt. Ellers hadde jeg ikke gjort det!
-Det brytes... -Vær så snill, la meg gå!
Sophie? Sophie?
Faen! Faen!
Ikke rør deg! Vi venter på politiet.
Ikke rør deg, sa jeg!
Jeg går nå. Jeg tar min andelen.
Du kan ta resten.
Hvis du går, så skyter jeg!
Du skyter vel ikke en ubevæpnet mann? I ryggen?
Du er ingen morder.
Stopp!
-Jeg skal gå ned på kne. -Ikke rør deg.
-Jeg skal bare gå ned på kne. -Jeg mener alvor!
Ta det rolig!
Jeg skal ikke røre meg. Jeg er her.
Ok? Bare ta det rolig.
Ikke rør deg!
Er det gjort?
Ja... det er gjort.
Sophie!
Vil du ha din andel? Du har fortjent den!
Jeg er ikke sint. Du var var drepende god i kveld!
Ikke vær redd!
Du er ikke et vitne!
Du er partneren min!
Enten du liker det eller ikke.
Er du urolig? Sophie?
Bekymrer du deg for politiet?
Jeg tar og ringer politiet nå.
-Nødtelefonen. -Ja... hallo. Dere må komme hit!
Jeg er på Golden Lane 6. Det ligger lik her! Herregud!
Vi er der om fem minutter.
-Jeg gjemmer meg. Skynd dere! Fort! -Ikke legg på...
Jeg er helt uskyldig.
De kan ikke anklage meg for dette, det har du sørget for!
Jeg var klar til å gjøre opp om alt.
Men Debra ville senke meg da vi skiltes!
Hvorfor tror du at jeg hadde pengene her?
Man kan ikke stjele tjuvegods.
Det er vårt nå! Du og jeg er de eneste som vet om dette!
Du får karenes andeler.
To millioner dollar!
Men du må bestemme deg nå, om du vil være med og dele!
Er du med?
Eller ikke?
Der har vi svaret. For en feil!
Sophie...
Hvor er du?
Sophie...
Ring på nytt.
Nei, nei, nei!
Rett den ut. Nå kommer en venstresving.
-Venstre? -Ja. Rett den ut nå.
-Hva er det? -Jeg kom på at alt ikke dufter sykehus!
-Kan du kjøre meg det siste stykket? -Ja visst.
-Får jeg ryggsekken min? -Ja.
-Har du den? -Ja.
-Jeg trodde du hadde tenkt å røyke. -Røyking er dårlig når man trener.
-Hva? -Jeg e-mailet de paralympiske lekene.
Jeg burde kunne gå innen en uke, så jeg vil begynne før sesongen slutter.
Da trenger du nye ski.
Utstyret ditt er fire år gammelt.
Da må vi bare dekke kostnaden for treningen.
Synd du ikke fikk tips sist.
Ja.
-Hei! Der er du! -Hei! Hvordan ser det ut?
-Hva skjedde med begynnerbakken? -Det er på tide for denne nå.
Du trenger ikke gjøre dette.
-Tror du at jeg kom hit for utsikten? -Trenger du hjelp? Jeg har aldri...
Kelly, det er ok! Nyt av ferden. Jeg vil høre på denne karen.
Cam, dette er Kelly. - Kelly, dette er Cam.
Ta det rolig, Kelly. Hun har alltid vært raskere. Hun vil nok ikke høre på meg.
Det kan jeg tenke meg!
-Hører du meg? -Ja.
Begynn når du vil.
-Sophie... -Ja?
Pust.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.