Iei tu fata, da?
Am crezut că ai spus că o iei tu.
Am spus că o duc eu. Eu o duc, tu o iei.
Am dus-o ieri.
Și eu am luat-o. Înțelegi cum funcționează?
Dar nu pot. Ți-am spus.
Da. Bună.
Bobs, o să te ia mami, bine?
Te vei descurca.
Te iubesc. Și pe tine.
Te rog să stai liniștită. Ne ocupăm noi.
Să ai o zi plăcută.
Pa!
Spune-i că trebuie să facă exact cum îi explic.
- Bine. - Deci, vom începe
cu fetele mai întâi, așa cum ai spus, da?
- Da, apoi băieții. - Apoi băieții și apoi împreuna.
- Așa e, nu? - Corect.
- Grozav. - Bună, maimuțe obraznice.
- Taie firele alea, se poate? - Da.
Priviți în sus. Grozav.
Minunat.
Bine.
Ciocolată?
Schimbă o bluză pentru Augustus Gloop aici.
Trebuie să răspund.
Chiar nu putea aștepta?
Sunt în mijlocul...
Oo, Doamne.
Să extragi cadavre?
Da, încă te aud.
Nu pot procesa asta acum.
Nu mai pot asculta așa ceva acum.
Nu pot. Eu...
o să revin eu cu un apel. Îmi cer scuze.
Voi suna.
Nocebo - Planul
8 luni mai târziu
Păsărica Mare vine la școală cu mine azi.
Nu, nu o mai lăsa afară.
- Se întoarce înapoi. - Da, după ce o prindem.
Într-o zi va zbura pe fereastră.
Relaxează-te, mamă. Iisuse.
Nu folosi un limbaj urât.
Iisus nu este un limbaj urât.
Este doar numele unui tip.
Rahat este un limbaj urât. Spui rahat tot timpul.
Iisuse.
- Bună, Ian. - Bună dimineața, Christine.
Te iau mai târziu.
Te iubesc.
Mulțumesc. Să ai o zi bună.
Rahat.
Pantofi norocoși, pantofi norocoși, faceți-mă să câștig nu să pierd.
Puteți merge acum.
Etajul 3.
Îți mulțumesc că ai fost de acord să arunci o privire, Liz.
Nicio problemă.
Cum îți merge, Christine?
După toate cele.
După toate cele?
Ei bine, sunt... Sunt bine, să știi.
Acum sunt pasionată ca să mă întorc iar în șa.
Nu ți-ai găsit producători ultima dată?
Am călătorit prin lume.
Am oferit inspirație, de fapt.
O trupă de o singură femeie. Sunt multe de făcut.
Mult stress.
Da, păi, așa a fost.
Vrem aruncăm o nouă linie pe piață, foarte curând.
Știi cum e. Cifră de afaceri, cifra de afaceri, cifra de afaceri.
Da.
Ar putea fi astea...
Ar putea fi astea?
Este o muncă minunată, Christine.
La dracu.
- Alo? - Bună. Sunt eu.
Am revenit. Abia am aterizat.
Ai aterizat. Bun. Ascultă.
O poți lua pe Bobs? Tremur din nou.
- Ești acasă? - Nu, nu, o să ajung acasă.
Ești în mașină? Fii atentă, Christine.
Scuze. Da, știu. Doar să o iei, se poate?
Bine. Bine. O voi suna acum.
Bine. Ne vedem mai târziu.
Este o muncă minunată, Christine.
Cățea condescendentă.
Liz, bună.
Ești acasă?
Da, tocmai am ajuns.
Ascultă, ne place foarte mult linia ta.
Am vrea să facem niște schimbări, totuși,
să modificăm unele piese.
Nu ar trebui să-ți faci griji pentru linia de fabricație
dacă am merge cu linia ta.
Avem o operațiune super-rezonabilă în India.
Aș vrea ca tu să-ți arunci pălăria în ring.
- E grozav, Liz. - Nu este o afacere încheiată.
Este o ofertă de prezentare. Și trebuie să lucrezi repede.
Da, da, înțeleg.
Dar dacă modificările ce le-am sugerat se pot face rapid,
păi, cred că ieși cu ceva de ultimul răcnet.
Mulțumesc.
Este șansa la care speram.
Vom ține legătura pentru detalii.
Trebuie să închid. Am vrut doar să te anunț.
Chiar apreciez.
Pa, pa, atunci.
La revedere. Deocamdată.
Bună.
Te pot ajuta cumva?
Bună, Christine.
Scuze. Ne cunoaștem?
Eu sunt Diana.
Diana.
Sunt aici să te ajut.
Doamne, Diana.
Da. Ai trimis după mine.
Ai spus să vin aici și să încep de azi.
Așa am făcut, nu-i așa?
Da.
Am uitat.
Am uitat complet. Am fost foarte...
Ești foarte ocupată, Christine.
- Da. - Ai multe lucruri de făcut.
- Fac. - Ai nevoie de ajutorul meu.
Da. Ai venit.
Grozav.
Mă bucur să te cunosc, Christine.
Mă bucur să te cunosc.
Te rog intră, Diana.
Este o casă mare.
Da, este mult spațiu, presupun.
Este foarte frumos.
Unde voi sta, Christine?
Doamne, că este... Ce lucru aiurea.
Am mai avut probleme cu memoria, dar nimic ca acum.
Nici măcar nu am pregătit o cameră.
Oo, știu. Vino după mine.
Fiica ta este aici?
Nu, e la școală.
Tatăl ei o va lua mai târziu în drum spre casă.
E drăguță.
E drăguță, da.
Aici este studioul în care lucrez.
Și asta ar putea fi camera ta.
Bine. Va trebui să fac ordine.
Am lenjerie pentru pat.
Este foarte faină.
Este?
O vom face faină.
Muncă exemplară.
Ei bine, te las să despachetezi și să-ți pui lucrurile deoparte.
Coboară când ai terminat.
Asta nu e ceva ce să fi uitat.
Știu. Știu.
Ar trebui să știu ceva anume?
Ai pierdut vreo rudă de ceva timp
sau vreun refugiat să fie prins?
Diana.
Fă cunoștință cu Felix și Bobs.
- Bună ziua. - Mă bucur să te cunosc, Diana.
Cu siguranță interesant, oricum.
Bună, Bobs.
Doar prietenii mei îmi spun Bobs.
Tu ar trebui să-mi spui Roberta.
- Nu fi nepoliticoasă, Bobs. - E în regulă.
Îți voi spune Roberta pentru că încă nu suntem prietene.
Se va obișnui cu ideea.
Și eu, sper.
Glumește.
Deci, de unde din Filipine vii, Diana?
Sunt din Cebu City.
Ai crescut acolo?
Nu, mai spre sud.
Știi prin Filipine?
Unde la sud?
Sakilom Kilum. Știi unde e?
Nu.
Este una dintre insule?
Este un loc foarte special, Felix.
Desigur.
Ei bine, Diana, trebuie să recunosc, că e o surpriză pentru mine.
Am uitat să-l anunț pe Felix că vii.
Vom vorbi mai târziu.
O să fac un duș.
El... e obosit.
El,... a călătorit, cu munca lui.
Pot să gătesc cina.
Abia ai sosit.
E în regulă.
Te rog, Christine. Ceva foarte fain.
Direct la muncă, nu?
Da. Direct la muncă, Christine.
Uite, Chrissy, doar încerc
să ne ținem rahatul împreună, bine,
așa că chestiile astea ciudate nu se întâmplă pur și simplu,
ca un străin care apare ca să locuiască în casa noastră.
Bine. Deci ai dreptate. Nu mă descurc.
Munca mă va ține iar ocupată, așa că m-am răzgândit.
Îmi este permis?
Am voie să mă răzgândesc, corect?
Văd lumina și sunt de acord cu tine, Felix.
Ești fericit?
- Cu cât este plătită? - Nu știu acum.
- Ei haide. - Felix, mă stresezi.
Trebuie să lucrez.
Bine, o să vedem... Îi dăm o săptămână, bine?
O săptămână.
Doamne, Diana. Este delicios.
Se numește humba.
Nu vreau mâncare chinezească.
Diana este din Filipine, Bobs. Mănâncă.
Nu trebuie, dacă nu vrea.
Pot să fac altceva pentru Roberta.
Nu, nu, e bine cu ce are.
Îți place, Felix?
Nu prea auzi despre mâncarea filipineză, nu?
Adică, restaurante filipineze, oricum.
Cultura acelor insule este cu siguranță o piață neglijată.
Felix este consultant de marketing.
Strateg în marketing.
Oo, scuză-mă. Strateg.
Mulțumesc.
Nu, e bun.
Foarte bun. Surprinzător de bun.
Am făcut mai mult.
Ce?
Surprinzător de bun.
Dumnezeule.
Cuvânt urât, mamă.
Este doar numele unui tip, ți-amintești?
Ești bine? Ești bine?
Ești bine? Haide. Hai să te ridicăm.
- Pot să o ajut? - Nu Nu.
Are nevoie doar de odihnă. Știm ce să facem.
Pot să încerc eu?
E în regulă. O ajut eu.
E în regulă. E în regulă. O fac să dispară.
Diana, ce naiba?
A dispărut?
Da.
S-a dus.
Ochii mi s-au îngreunat, tati.
Haide, somnoroaso.
Noapte bună, Roberta.
Bobs s-a culcat imediat.
Nici măcar nu voia o poveste.
Intră.
Aveți nevoie de ceva?
Oo Doamne nu, Diana.
Focul, masa magică.
Ai făcut mai mult decât suficient.
Nu m-am simțit așa de flexibilă de nu mai știu când.
Pardon?
Este un leac simplu de acasă.
Ai putea să o faci și pentru mine?
O puteți face unul pentru celălalt.
Obișnuiai să mă gâdili de multe ori.
Da, ei bine, aia era atunci.
Ce a fost atunci?
Ei bine, uneori nu sunt sigur că mai vrei să fii gâdilată.
Designerul momentului găsește inspirația în jurul lumii
Sunt aici cu tine.
Bobs?
Bună dimineața. Sunt Diana.
Chrissy.
Este Diana.
Ce este, Diana?
V-am adus micul dejun la pat.
Bine.
Mulțumesc.
Transformi acest loc într-un hotel de 5 stele, Diana.
Mulțumesc.
Nu am mai văzut chestia asta cu ouăle tribale de mult.
Ai foarte multe lucruri aici.
Mașina aia de cusut, veche este foarte frumoasă.
Da, mi-e dor să o folosesc.
Acum fac doar desene.
Nu faci hainele?
Nu, am nevoie de micile mele ajutoare pentru asta.
Cine sunt micile tale ajutoare?
E cam devreme să pui întrebări, Diana.
Mulțumesc pentru micul dejun. Ești foarte grijulie.
Dar să vii aici ești cam ca un intrus.
De obicei luăm micul dejun jos, bine?
Bine, poți pleca acum, Diana.
Nu fi așa, Bobs.
Vreau de Diana să vadă traseul spre școala ta.
Oricum nu este legal, așa că stai în spate.
Tata mă lasa să stau în față.
Serios?
Ei bine, nu în timp ce conduce.
Eu o să conduc, așa că stai în spate și pune-ți centura.
Mamă.
Da?
Am văzut urme de pași.
Urme de pași?
Ca ale mele, dar ale altcuiva.
Bine.
Să mergem.
Mergi pe un traseu greșit, mamă.
Serios?
Trebuie să o fi luat...
Oo, nu-mi amintesc.
Ar trebui să mergem.
Voi învăța traseul spre școală mai bine, dacă mergem.
Roberta, ne arăți traseul, da?
Tata mă va lua mai târziu?
Va veni Diana.
Iisuse, nici măcar nu pot chema un taxi.
Lasă-mă pe mine.
Mă simțeam foarte bine de dimineață.
Vreau doar să înceteze.
Pot să te ajut.
Nu cred că gâdilatul va face mai bine.
Nu, nu te mai gâdil.
Acesta este doar un alt fel de medicament, Christine.
Nu sunt sigură că miroase bine. E îngrozitor.
Ce faci acum?
Murdăria din apă este de la lucrurile rele din tine, Christine.
Când apa devine curată, lucrurile rele vor dispărea din tine.
- Serios? - Da.
Acum ai încredere în mine, bine?
Bine.
Vezi?
Acesta este un remediu popular, nu?
Știe toată lumea chestia asta sau doar tu?
O să-ți spun dacă vrei să știi.
Vrei să știi?
Într-o zi când eram mică, a fost o furtună cumplită.
O bătrână a venit la noi acasă să ne ceară ajutorul.
Femeia asta era un umu...
Dacă crezi, așa cum am crezut noi, un umu are o putere mare.
Te poate vindeca sau te poate distruge.
Dar această umu era foarte slăbită.
M-am dus la umu...
am văzut-o murind.
Când un umu moare,
sufletul îl părăsește și intră în altă persoană,
preluându-l.
Nu ar trebui să fii în preajma unui umu când moare.
Dar eu eram cu ea.
M-am simțit diferit după aceea.
Am înțeles lumea.
Plantele, pietrele, apa.
Le-am înțeles puterea.
M-am simțit ghidată.
Eram săraci, așa că părinții mei s-au folosit de harul meu ca să facă bani.
Oamenii aveau nevoie de mine.
Dar le era frică de mine.
Le era frică de puterea care poate vindeca sau distruge.
Acea putere era în mine.
Eu eram umu.
Nu sunt sigură că ar trebui să cred în povestea asta.
Ce este important, este să crezi în medicament?
Să crezi este important.
Și să ai încredere.
Ridică-te.
Mișcă-ți corpul.
Tremuratul a dispărut.
Parcă s-a ridicat ceața.
Îmi cer scuze.
Sunt doar recunoscătoare.
Odihnește-te acum. Nu ține veșnic.
Nu, nu pot. Trebuie să lucrez.
Mulțumesc, dar chiar am multe lucruri de făcut.
Trebuie să te odihnești, Christine.
Doar că tu ești ușor de manipulat uneori.
Știu. Mă crezi proastă.
Toți sunt proști, cu excepția lui Felix.
Eu, clienții tăi, toată lumea.
Nu, asta... nu este adevărat.
Tu ești al naibii de capabilă.
Doar că uneori îți pierzi concentrarea.
Te lași condusă.
Ce știu este că mă simt bine, acum.
Bine.
Bine, doar asta contează, presupun.
Mă dau bătut.
Am putea vorbi un pic?
Intră.
Ia loc.
Am erupții cutanate, îmi cade părul, am dureri de cap, și nervoase,
tremur și amețesc și mă simt distrasă.
Și câteodată nu știu unde mă aflu.
Simt mirosul lucrurilor care nu sunt acolo.
Simptomele mele vin și pleacă,
și dispar când merg la doctor.
Câteodată mă gândesc că mi-am pierdut mințile.
Este mai ușor să o citești tu decât să o spun eu.
Te rog.
Am avut o întâlnire cu un câine.
Un lucru hidos.
Nu știu de unde a apărut.
Erau căpușe, ciorchini de ele, și atârnau pe animal.
Am coșmaruri cu câinele ăla.
Te-a mușcat?
Nu. O căpușă a făcut-o.
Atunci au început problemele mele.
M-ai ajutat cu tremurul și memoria.
Ai avea leacuri și la celelalte probleme?
Te pot ajuta.
Dar nu ține la infinit.
Da, înțeleg.
Și desigur, ți-aș compensa asta ca muncă suplimentară.
Nu. Nu, nu vreau asta.
Dar așa este corect.
Nu.
Dar aș vrea să mă ajuți și tu.
- Cum? - Să ai încredere în mine.
Am.
Cel puțin cred că am.
Să nu crezi că ai.
Să ai.
Ceva este ascuns în tine, Christine.
Ceva ce ascunzi de tine însuți.
Îți este invizibil, și trebuie să-l vezi.
Îți face rău.
O voi scoate din tine și ți-o voi arăta.
Trebuie să-mi dai voie să intru, Christine.
Te voi pregăti să-i faci față.
Vei ști când îl vei vedea.
Vei înțelege ce trebuie să se întâmple.
Și vei fi liberă.
Diana a zburat aseară.
Am văzut-o.
A zburat de pe acoperiș, spre nori.
Poate ai visat.
Poți să visezi când ești treaz?
Ei bine, evident că unii oameni pot.
- Ieșiți de acolo! - Nu avem unde să mergem!
Aici este un teren minat acum.
Animalelor, ieșiți afară, sau muriți!
Plecați de aici!
Îmi plac alimentele tradiționale dimineața.
Ei bine, tradițional pentru mine, este aceasta.
Pot să gătesc cu alimente tradiționale.
Nu. Mulțumesc.
- Medicamentele mele au dispărut. - Ce?
Ai spus că o să le arunci, Christine.
Așa am zis?
Iisuse.
Iar am avut o pierdere de memorie.
Nu, nu ai mai avut o pierdere de memorie.
De unde știi că nu am avut?
Nici eu nu mai știu când îmi pierd memoria.
E în regulă.
Nu ai nevoie de ele, nu?
Așa sper.
Ai încredere în mine, Christine?
Da.
Da, am încredere în tine, Diana.
De ce nu m-a adus mama?
Mama ta este foarte ocupată, Roberta.
Ea este mereu ocupată.
Bobs?
Ajutor!
Hei, hei, hei, hei, hei, hei.
Ce este?
Ce s-a întâmplat?
Hei, hei.
Diana, trebuie să vorbim.
Acum?
Da.
Uite, știu că este un moment ciudat, dar că...
este ceva ce ar trebui discutăm cât avem ocazia.
Uite, Christine are multe... probleme, știi?
Desigur. O ajut.
Da, dar chestia asta cu boala ei și toate astea, sunt...
totul e în capul ei.
E o vinovăție îngropată.
- Vină? - Da.
Ea se pedepsește.
Sau poate este stresul și epuizarea.
Nu știu, dar...
e confuză și este într-o poziție foarte vulnerabilă, acum.
Și aș vrea să stai departe de capul soției mele.
Diana, ai înțeles ceea ce spun?
Am înțeles.
Bun.
În regulă.
Înțeleg, dar nu pot sta departe de capul lui Christine.
Ce?
Dacă problemele ei sunt în capul ei,
le voi găsi și le voi alunga.
Ei bine, atunci noi doi avem o problemă.
Nu am nicio problemă cu tine, Felix.
Dacă tu nu-mi pui probleme.
Ce este asta? Este o amenințare?
Nu, cred că tu ai băut mult
și nu ar trebui să intri în camera mea.
Nu, nu, nu, aceasta este camera mea.
Aceasta... Aceasta este camera mea. Aceasta e casa mea.
Și nu-mi place să o împărtășesc cu un negustor de ulei de șarpe din pădure.
Mai bine să vorbim dimineață.
Du-te la culcare.
Fii atent la scări.
Toată lumea mă urăște la școală.
Mama e bolnavă. Tata este un criminal.
Și Păsărica mare a plecat în rai. Sunt singură.
Biata Roberta.
De ce ești drăguță cu mine?
Eu sunt oribilă cu tine.
Ești oribilă doar pentru că ești supărată.
Ești speriată.
Nu vorbești serios.
Îmi pare rău că sunt nepoliticoasă cu tine.
Ești foarte drăguță.
Și chiar îmi place mâncarea ta.
Vreau să fiu prietena ta, Roberta.
Îmi dai voie?
Atunci sunt prietena ta, hm?
Nu vei mai fi singură.
Voi fi cu tine, mereu.
Criminalul.
Ce este?
Nu vreau să văd.
Hai fată. Vino la mine.
Acum te-ai întors, nu?
- Ești aici. - Da.
- Ești puternică, da? - Da.
- Ești fericită, da? - Da.
Deocamdată.
Unde e Diana? De ce ești tristă, mamă?
Nu sunt tristă, iubito. Sunt fericită.
Sunt al naibii de fericită.
Este un cuvânt foarte urât.
Nu-mi pasă. Al naibii.
Nu e bine că ea trebuie să vină la lucru cu mine.
Ea ar trebui să se joace. Asta nu-i viață pentru ea.
Ai putea accepta iar donațiile pentru vindecare? - Vorbești ca părinții mei.
Nu totul este de vânzare. Și oricum n-ai spus tu că e o porcărie?
- Ce am spus, e ce gândeam. - Și ce e în mintea ta?
Pantofi norocoși, pantofi norocoși, faceți-mă să câștig nu să pierd.
Știi, acolo acasă, nici un copil nu mă plăcea.
Nu te plăceau?
Da, fetele, băieții, mai toți nu mă plăceau.
Știi de ce?
Pentru că nu eram ca ei.
Dar în sensul bun.
- Știi ce, Bobs? - Ce?
Cred că nici tu nu ești ca ei.
Dar în sensul bun.
Poate.
Ce ai învățat la școală?
Ortografie, despre lume, și unde se află totul.
Vrei să înveți altceva azi?
Nu la școală.
Serios?
Serios.
Mamă, putem face o poză?
Bine. Haide.
Ce grea ești!
- Pornește camera, te rog. - Zâmbește!
Ce nostimă ești, Anina!
Zâmbiți.
Bine. Ne-ai uimit.
Când revii tu,
chiar o faci de adevăratelea, nu-i așa?
Suntem foarte dornici, Christine, dacă și tu ești.
Știi că sunt.
Ne gândim să ne lansăm cu o campanie semnificativă,
de amploare, cu multă acoperire... online, la TV.
Împreună cu asta, mă gândesc la copii dansând,
un pic urban și etnic, ceva din Asia de Sud-Est.
Toate expuse. Cum ți se pare?
Da.
Ce faci?
Vrei să înveți?
Sunt uimitoare. Sunt uimitoare.
Sunt uimitoare!
Unde le-ai găsit?
Sub patul ei.
Ce-o să-i spunem mamei?
O să vorbesc eu cu mama ta.
Se va înfuria.
Nu se va înfuria.
Ia și explică-mi cum au ajuns acolo.
Ar trebui să vezi ceva voodoo înfiorător chestia cu altarul, de asemenea, acolo sus.
Nu este sănătos.
Nu ai încredere în mine, Christine.
Mă manipulezi, Diana.
Nu ai încredere în mine.
De ce ar trebui să am încredere în tine?
Care a fost ideea, Diana?
Evident că îți strecura medicamente în mâncare,
făcându-te să crezi că ea te ajută,
făcându-te să depinzi de ea.
Să ai nevoie de ea. Ea te controlează.
Vreau să aud de la ea.
Nu eu sunt aceea care trebuie controlată.
Ai vreo explicație?
Este inutil să-ți explic, Christine.
Nu ai încredere în mine.
Încearcă-mă.
Nu te mai pot ajuta.
Nenorocită jalnică.
Să-mi dai cheile tale. Trebuie să pleci.
Îmi voi împacheta lucrurile.
Așa să faci și pleacă.
Tocmai am devenit prietene. Te rog nu pleca.
Trebuie să plec.
Nu.
Dar dacă vrei să vin și să fiu cu tine mereu,
poți să faci ceva pentru mine.
Mereu?
- O să ne mai vedem? - Nu.
Dar o să auzi de mine.
Chrissy. Christine.
Iisuse. Ești bine?
Le ai pe toate?
Da.
Și nu vei uita.
Nu voi uita.
Păsările mănâncă viermi.
Acum viermii o mănâncă pe Păsărica mare.
Iisuse, Bobs.
- Ce? - E adevărat.
Mamă?
Ce?
De ce a spus tati că Diana ți-a luat pastilele?
Pentru că așa a făcut, dragă.
Dar nu ea a făcut-o, totuși.
De ce spui asta?
Ei bine, erau în mașina lui.
Ce?
Erau în mașina lui tati. Le-am văzut.
Când le-ai văzut?
Pe drum, când veneam de la școală.
M-am așezat în față și le-am văzut.
Am crezut că sunt pastile noi, dar nu ți le-a dat.
Nu ai spus nimic?
Nu am vrut să afli că mă lasă să stau în față.
Ce manipulare, ticălos obsedat de control.
Ea nu-ți spune adevărul.
De ce ar minți?
Să-ți arunci propriul copil sub autobuz, e ceva josnic.
Nu e ce se întâmplă aici, Christine.
Atunci ce se întâmplă, Felix?
Nu știu.
Trebuie să vorbim cu Bobs, să aflăm de ce minte.
Minte?
Ei bine, de ce se înșală, tot aia e.
Tu cine ești?
Cine sunt? Sunt soțul tău.
Chrissy, sunt cel mai bun prieten al tău.
Am grijă de tine. Nu ești bine.
Nu sunt bine? Adică sunt furioasă?
Nu.
Doar că nu ți-e bine.
De necrezut.
Sunt singura persoană în care ar trebui să ai încredere.
Uite, voi... voi...
Îmi voi muta lucrurile sus. Îți las mai mult spațiu.
Diana nu mai are nevoie de încăpere.
Să te liniștești.
Să mă liniștesc?
Nu mi-ai dat nici o explicație.
Am să rezolv asta, Chrissy, îți promit.
Să rezolvi o minciună, vrei să spui.
O narațiune, o strategie de marketing.
Ce, nu ai încredere în mine?
Tu ai încredere în mine?
Da, Christine, am.
Ai încredere într-o femeie nebună?
Ai grijă la scări.
Ce!
Tata o să plece la spital pentru o vreme
până se va face bine.
Trebuie să mergem și noi?
Vor fi camere video și dans.
Va fi distractiv.
Și acțiune!
Ești bine?
E în regulă.
Mamă.
Mami, ești bolnavă?
Pleacă de aici.
Te rog pleacă.
Nu plânge, Christine.
Eu sunt aici acum.
Vom termina ceea ce am început.
Să te ții de bară, te rog.
Repejor.
Bagă-te dedesubt.
La naiba iar ai întârziat? Uite cât e ceasul, grăbește-te!
Da, domnule.
Anina, când i-au banii o să cumpărăm carne de porc să facem o humba.
Ești gata acum, Christine.
Este timpul să înfrunți ceea ce se află în tine.
Ce te chinuie.
Este timpul să vezi
ca să înțelegi.
Pantofi norocoși, pantofi norocoși, faceți-mă să câștig nu să pierd.
Fetele fac 25 de tricouri pe oră, nu-i așa?
Da doamnă.
Poate că pot face 30.
Da doamnă, dar calitatea va avea de suferit.
Ei bine, unde există voință, există și o cale.
Da doamnă.
Pe ușa de la intrare,
se pare că angajații sunt liberi să vină și să plece.
Dar de dragul contabilității la toate articolele...
nu mi-ar plăcea să lipsească ceva...
Poate că ușa ar putea sta încuiată
ca să fii sigur că nu lipsesc materiale
când angajații pleacă.
Da, desigur doamnă.
Și tu, cine ești?
Vino. N-o să te mușc.
Ești adorabilă.
Mă lași să-ți fac o poză?
Se poate, Juan?
Muncă exemplară.
Magia va aduce oameni la petrecerea ta.
Nu vei fi singură.
Azi e tură dublă.
Ce?
Tură dublă.
Cât de curând voi fi vindecată?
Oo nu, nu ne mai vindecăm, Christine.
Asta face mai bine decât un leac.
Ne coacem ca porcii, aici. Fiicei mele îi este sete, trebuie să bea ceva.
- Copilul ăla n-ar trebui să fie aici. - Nu am unde să o las.
În regulă, ieși afară de aici. O să-ți scad minutele lipsă.
Apa din nucă de cocos, mamă.
Ai luat ceva?
Apă!
După tură.
Dar e atât de cald.
Termină-ți treaba.
Mamă!
Lăsați-mă să intru! Copilul meu, copilul meu!
Ce vezi?
Ea își acoperă ochii.
Ea nu vrea să-i vadă cum ard.
Este tare speriată.
Ce speriată este.
Am avut un copil, Christine.
O fată ca Bobs.
Era așa frumoasă, și era atât de bună.
Dar apoi ai venit tu.
Ai creat parazitul.
Ești o căpușă, Christine.
Se hrănește, suge totul de la noi.
Mi-ai luat fiica de lângă mine, Christine.
Eu o să-ți iau fiica de lângă tine.
Te rog nu.
Îmi pare rău.
Iartă-mă.
Ești liberă acum, Christine.
Ți-am adus ce ai nevoie dar ascunde-te de
ceea ce te îmbolnăvește.
Te vei confrunta cu propria judecată.
La revedere, Bobs.
Ai spus că vei rămâne cu mine mereu.
Ai promis.
O să-mi țin promisiunea.
Du-te în grădină.
Privește în sus.
Diana!
Christine?
S-a înfăptuit acum, Jomar.
Trebuie să plec.
Îți mulțumesc că ai adus fericire în viața mea.
Traducerea și adaptarea geoguyro.