-Haetko hänet? -Luulin, että sinä haet.
Sanoin vieväni hänet. Minä vien, sinä haet.
-Vein hänet eilen. -Ja minä hain. Näetkö, miten se toimii?
En voi. Minähän sanoin.
Hei.
Bobs, äiti hakee sinut.
Pärjäät hienosti. Rakastan sinua. Sinua myös.
Lakkaa huolehtimasta. Hoidamme tämän.
Mukavaa päivää.
Heippa.
Hänen on tehtävä niin kuin sanoin.
Selvä.
Ensin tytöt, kuten sanoit.
-Sitten pojat. -Ja molemmat.
-Eikö niin? -Niin. Hei, senkin apinat.
-Leikkaa langat. -Selvä.
Sitten ylös. Hienoa.
Upeaa.
Okei. Suklaata?
Varapaita Aukusti Lihavistolle.
Pitää vastata.
Eikö tämä olisi voinut odottaa? Olen juuri...
Voi luoja.
Kaivetaan esiin ruumiita?
Kyllä. Olen yhä täällä.
En pysty käsittelemään tätä nyt.
En voi kuunnella tätä nyt.
En voi. Soitan takaisin. Pahoittelen.
Minä soitan.
KAHDEKSAN KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Tipu Tilava tulee kouluun kanssani.
Älä päästä sitä taas ulos.
Se menee takaisin sisään.
Kun saamme sen kiinni. Jonain päivänä se lentää ulos ikkunasta.
-Rauhoitu, äiti. Jeesus! -Älä käytä rumaa kieltä.
"Jeesus" ei ole rumaa kieltä. Se on vain miehen nimi.
"Paska" on rumaa kieltä. Sinä sanot "paska" koko ajan.
Jeesus.
-Hei, Ian. -Huomenta, Christine.
Haen sinut myöhemmin. Rakastan sinua.
Kiitos. Mukavaa päivää.
Paska.
Onnenkengät, onnenkengät, voittoon minut aina vievät.
Voit mennä nyt. Kolmas kerros.
KAUPUNGINTALO
T-PAITA, 3 PUNTAA
TAKKI, 30 PUNTAA
MEKKO, 10 PUNTAA
Kiitos, että katsot näitä, Liz.
Ei mitään.
Miten olet voinut, Christine? Kaiken sen jälkeen.
-Kaiken sen jälkeen? -Niin.
Olen nyt kunnossa.
Haluan vain takaisin remmiin.
Etkö viimeksi hankkinut valmistajilta itse?
Matkustin maailmalla. Sain siitä inspiraatiota.
Yhden naisen firma. Paljon vastuuta. Paljon paineita.
Niin tosiaan.
TYKIEN MALLISTOSUUNNITELMA
Julkistamme uuden malliston pian. Tiedät, mitä se on.
-Liikevaihto ja liikevaihto. -Niin.
Mutta voisivatko nämä..?
Voisivatko nämä..?
Hienoa työtä, Christine.
Paska.
-Haloo. -Hei, minä tässä.
-Olen palannut. Laskeuduin juuri. -Hyvä.
Kuule. Hakisitko Bobsin? Vapisen taas.
-Oletko sisällä? -Pääsen kyllä kotiin.
Oletko autossa? Ole varovainen, Christine.
Tiedän. Voitko vain hakea hänet?
Haen hänet ja tuon kotiin.
Nähdään myöhemmin.
"Hienoa työtä, Christine."
Alentuvainen ämmä.
-Hei, Liz. -Oletko kotona?
-Olen. Tulin juuri. -Pidämme mallistostasi.
Joihinkin kappaleisiin pitäisi tehdä muutoksia.
Valmistus ei ole ongelma, jos käytämme mallistoasi.
Intiassa on edullinen toimija.
Sinun pitää vain lähteä mukaan.
-Tämä on hienoa, Liz. -Se ei ole varmaa.
Saat pitää myyntipuheen. On oltava nopea.
Ymmärrän kyllä.
Jos ne muutokset saadaan tehtyä nopeasti -
sinulla on hyvät mahdollisuudet.
Kiitos. Tämä on toivomani tilaisuus.
Palaillaan. Nyt pitää mennä.
-Halusin vain kertoa. -Arvostan sitä.
-Hei sitten. -Hei.
Hei.
Voinko auttaa?
Hei, Christine.
Tunnemmeko toisemme?
Olen Diana.
Diana. Tulin auttamaan.
-Hyvänen aika, Diana. -Niin, kutsuit minut.
-Pyysit aloittamaan tänään. -En kai?
Kyllä pyysit.
Olen unohtanut.
-Unohdin täysin. Olen ollut... -Olet kiireinen, Christine.
-Niin. -Sinulla on paljon tekemistä.
-Totta. -Tarvitset apuani.
Niin, ja olet täällä.
-Hienoa. -Hauska tavata, Christine.
Hauska tavata.
Tule sisään, Diana.
Talo on tosi iso.
Niin on. Tilaa riittää.
Se on hyvin kaunis.
Missä asun, Christine?
Tämä on kamalaa.
Minulla on ollut muistiongelmia, mutta tämä...
En ole valmistellut huonetta.
Nyt tiedän. Seuraa minua.
Onko tyttäresi täällä?
Ei ole. Hän on koulussa.
Hänen isänsä hakee hänet myöhemmin.
-Hän näyttää suloiselta. -Näyttää.
Aivan.
Tuolla minä teen töitä.
Tämä voisi olla huoneesi.
Okei.
Minun pitää siivota. Täällä on lakanoita.
-Täällä on hyvin nättiä. -Onko?
Teemme tästä nätin.
Esimerkillistä työtä.
Annan sinun purkaa laukkusi.
Tule alas, kun olet valmis.
Jopas. Tämä olikin melkoinen unohdus.
Tiedän.
Onko muuta, mitä pitäisi tietää?
Onko tulossa kadonneita sukulaisia tai pakolaisia?
Diana.
Tässä ovat Felix ja Bobs.
-Hei. -Hauska tavata, Diana.
Ainakin mielenkiintoista.
-Hei, Bobs. -Vain ystäväni kutsuvat minua Bobsiksi.
Sano minua Robertaksi.
Älä ole töykeä, Bobs.
Ei se mitään. Sanon Robertaksi, koska emme ole vielä ystäviä.
-Hän tottuu kyllä. -Toivottavasti minäkin.
Hän vitsailee.
Mistä päin Filippiinejä olet?
-Cebusta. -Vartuitko siellä?
En. Etelämpänä. Tunnetko Filippiinejä?
-Missä etelässä? -Sa Kilumkilomissa. Tiedätkö?
En. Onko se yksi saarista?
-Se on hyvin erityinen paikka. -Aivan.
Minun on tunnustettava, että tämä on yllätys minulle.
Unohdin kertoa Felixille tulostasi.
Jutellaan myöhemmin. Menen suihkuun.
Hän on väsynyt.
Hän on ollut työmatkalla.
Voin laittaa ruokaa.
-Vastahan tulit. -Ei se mitään.
Pyydän. Teen jotain hyvää.
Heti töihin, vai?
Kyllä. Heti töihin, Christine.
En halua joutua tällaisen keskelle.
Et ole ainoa, jolla on töitä, Felix.
En minä estä sinua tekemästä töitä.
Ehdotin au pairia, muttet halunnut.
-Luulin pärjääväni. -Et pärjää.
Tykkäät muistuttaa siitä.
Yritän vain pitää kaiken kasassa -
jottei tapahdu mitään outoa -
kuten että joku vieras muuttaa taloomme.
Hyvä on. Olet oikeassa. En pärjää.
Töissä tulee taas kiireistä, joten muutin mieleni.
Onko se sallittua? Saan kai muuttaa mieleni?
Näen valon ja olen kanssasi samaa mieltä.
-Kelpaako? -Paljonko hän saa palkkaa?
-En tiedä vielä. -Älä viitsi.
Aiheutat stressiä. Minulla on töitä.
Hyvä on, odotetaan viikko.
Yksi viikko.
Tämä on herkullista.
Se on humbaa.
En halua kiinalaista ruokaa.
Diana on Filippiineiltä, Bobs. Syö.
Hänen ei ole pakko syödä.
-Voin tehdä jotain muuta Robertalle. -Ei, tuo riittää hänelle.
-Kas. -Pidätkö siitä, Felix?
Filippiiniläisestä ruoasta ei juuri kuule.
Tai ravintoloista.
Saarien kulttuuri on laiminlyöty markkina.
-Felix on markkinointikonsultti. -Markkinointistrategi.
-Anteeksi, strategi. -Kiitos.
Tämä on hyvää.
-Tosi hyvää. Yllättävän hyvää. -Sitä on lisää.
-Mitä? -"Yllättävän hyvää."
-Jeesus. -Ruma sana, äiti.
Se on vain miehen nimi.
Oletko kunnossa?
Oletko kunnossa? Nouse ylös.
-Voinko auttaa? -Ei.
Hän tarvitsee vain lepoa.
Voinko yrittää?
Ei hätää. Voin auttaa.
Ei hätää. Saan sen menemään pois.
-Mitä hittoa, Diana? -Menikö se pois?
Meni.
Se on poissa.
-Silmäni tuntuvat raskailta, isä. -Tulehan, unikeko.
Hyvää yötä, Roberta.
Bobs nukahti heti.
Ei halunnut edes iltasatua.
Sisään.
Tarvitsetteko mitään?
Emme, Diana.
Takkatuli ja lumoava ateria. Olet tehnyt enemmän kuin tarpeeksi.
Olo ei ole ollut näin norja aikoihin.
-Mitä? -Yksinkertainen parannuskeino kotoani.
-Voisitko tehdä sen minullekin? -Voitte tehdä sen toisillenne.
Kutitit minua ennen jatkuvasti.
-Se oli silloin. -Mikä oli milloin?
Joskus en ole varma, haluatko enää kutitusta.
UUSI SUUNNITTELIJA LÖYTÄÄ INSPIRAATIOTA MAAILMALTA
Olen täällä kanssasi.
-Bobs? -Huomenta. Diana täällä.
Chrissy.
Diana on ovella.
-Mitä nyt, Diana? -Toin aamiaisen vuoteeseen.
Selvä.
Kiitos.
Teet tästä paikasta viiden tähden hotellin.
Kiitos.
En ole nähnyt tuota tarjotinta aikoihin.
Täällä on paljon tavaraa.
Vanha ompelukone on kaunis.
Niin. Kaipaan sen käyttöä. Suunnittelen vain nykyään.
-Etkö tee vaatteita? -En.
-Tarvitsen siihen pikku apureitani. -Keitä pikku apurisi ovat?
On aikaista kysymyksille.
Kiitos aamiaisesta. Huomaavaista.
Mutta tänne tuleminen on tungettelevaa.
Syömme yleensä aamiaista alakerrassa.
Voit mennä nyt, Diana.
Älä ole tuollainen, Bobs. Dianan pitää nähdä reitti kouluusi.
Ja se on laitonta, joten pysy takana.
-Isä antaa istua edessä. -Antaako?
-Ei silloin kun hän ajaa. -Minä ajan -
joten pysy takana ja kiinnitä turvavyö.
Äiti?
-Niin? -Näin jalanjälkiä.
-Jalanjälkiä? -Kuin minun -
-mutta jonkun muun. -Okei.
Mennään.
Ajat väärään suuntaan, äiti.
Niinkö?
Käännyin varmaan...
En muista.
Kävellään.
Opin reitin koululle paremmin, jos kävelemme.
Roberta. Näytätkö tietä?
Hakeeko isä minut tänään?
Diana hakee.
-En osaa soittaa edes taksia. -Anna kun minä.
Minulla oli hyvä olo aamulla. Haluan, että tämä loppuu.
Voin auttaa.
Kutittaminen ei auta.
Ei enää kutitusta.
Tämä on vain erilaista lääketiedettä.
En tiedä, haiseeko tuo hyvältä vai kamalalta.
Mitä sinä nyt teet?
Lika vedessä on pahaa ainetta sinusta, Christine.
Kun vedestä tulee puhdasta, paha aine on poissa sinusta.
-Oikeastiko? -Kyllä.
Luota vain minuun.
Hyvä on.
Näetkö?
Onko tämä kansanparannusta?
Osaavatko kaikki tätä vai vain sinä?
Kerron, jos haluat tietää.
-Haluatko tietää? -Kyllä.
Eräänä päivänä, kun olin pieni -
oli kamala myrsky.
Eräs vanha nainen tuli pyytämään apua.
Se nainen oli ongo.
Jos uskoo kuten me, ongolla on suuri voima.
Se voi parantaa tai tuhota.
Se ongo oli kuitenkin hyvin heikko.
Menin ongon luo.
Näin hänen kuolevan.
Kun ongo kuolee -
sen sielu tulee ulos ja siirtyy toiseen ihmiseen -
ja valtaa hänet.
Ongon kanssa ei pitäisi olla, kun se kuolee.
Minä olin hänen kanssaan.
Oloni oli erilainen sen jälkeen.
Ymmärsin maailmaa.
Kasveja, kiviä, vettä.
Ymmärsin niiden voiman.
Tunsin itseni opastetuksi.
Olimme köyhiä. Vanhempani käyttivät kykyjäni rahan saamiseen.
Ihmiset tarvitsivat minua, mutta he pelkäsivät minua.
He pelkäsivät voimaa, joka voi parantaa tai tuhota.
Se voima oli sisälläni.
Minä olin ongo.
En tiedä, pitäisikö uskoa tuota tarinaa.
Tärkeintä on, että uskot tähän lääketieteeseen.
Uskominen on tärkeää.
Luottaminen myös.
Nouse ylös.
Liikuta kehoasi.
Vapina on poissa.
Aivan kuin sumu olisi hälvennyt.
Anteeksi. Olen vain niin kiitollinen.
Lepää. Se ei ole ikuista.
En voi. Minulla on töitä.
-Kiitos, mutta minulla on tekemistä. -Sinun pitää levätä.
Kuplia ja likainen kivi. Se on vain huuhaata.
Eikä ole. Se toimi.
Sinua on vain joskus helppo huijata.
Pidät minua hölmönä.
Kaikki ovat hölmöjä paitsi Felix. Minä, asiakkaasi, kaikki.
Tuo ei ole totta. Olet erittäin kyvykäs.
Joskus vain -
keskittymisesi herpaantuu.
Tiedän vain, että minulla on nyt tosi hyvä olo.
Selvä.
Vain sillä on väliä.
Annan periksi.
-Voimmeko jutella? -Tule sisään.
Istu alas.
"Minulla on ihottumaa, hiustenlähtöä, päänsärkyä, hermokipua, ja vapisen.
Minua huimaa, olen hajamielinen ja joskus en tiedä, missä olen.
Haistan olemattomia asioita.
Oireeni tulevat ja menevät ja katoavat, kun käyn lääkärissä.
Joskus tuntuu siltä kuin olisin seonnut."
On helpompaa, että sinä luet sen.
Istu alas.
Kohtasin koiran.
Se oli hirveä otus. En tiedä, mistä se tuli.
Sillä oli punkkeja rykelmittäin. Ne roikkuivat siitä.
Näen painajaisia siitä koirasta.
Puriko se sinua?
Ei. Punkki puri -
ja ongelmani alkoivat.
Autoit vapinan ja muistin kanssa.
Osaatko parantaa muutkin ongelmat?
Voin auttaa, mutta se ei kestä ikuisesti.
Niin. Ymmärrän.
Korvaan tietenkin ylimääräisen työn.
Ei. En halua sitä.
-Mutta se on oikein. -Ei.
Sinun pitää kuitenkin auttaa minua.
-Miten? -Sinun pitää luottaa minuun.
Niin luotankin. Ainakin luulen niin.
Älä luule, että luotat. Luota.
Sisälläsi on jotain, Christine.
Piilotat sen itseltäsi.
Se on sinulle näkymätöntä, ja sinun on nähtävä se.
Se tekee sinut sairaaksi.
Otan sen sinusta ulos -
ja näytän sen sinulle.
Päästä minut sisään, Christine.
Valmistelen sinut kohtaamaan sen.
Tiedät, kun näet sen.
Ymmärrät, mitä on tapahduttava.
Sitten sinusta tulee vapaa.
Diana lensi viime yönä.
-Vai niin. -Näin hänet.
Hän lensi katolta pilviin.
Näit varmaan unta.
Voiko hereillä ollessa nähdä unia?
Jotkut selvästikin voivat.
-Pois täältä! -Ei ole paikkaa, minne mennä!
Nämä ovat nyt kaivoksen maita!
Elukat! Häipykää täältä tai kuolkaa!
Häipykää täältä!
Haluan jotain perinteistä aamuisin.
-Perinteistä minulle siis. -Osaan tehdä perinteistä.
Ei kiitos.
-Lääkkeeni ovat poissa. -Mitä?
Sanoit, että heität ne pois.
Sanoinko?
Jeesus. Taas yksi muistinmenetys.
Ei se sitä ollut.
Mistä sinä sen tiedät?
En itsekään tiedä, milloin menetän muistini.
-Ei hätää. Et tarvitse niitä. -Toivottavasti en.
Luotatko minuun?
Kyllä. Luotan sinuun, Diana.
Miksei äiti tuonut minua?
-Äidilläsi on kiire, Roberta. -Hänellä on aina kiire.
Bobs?
Apua!
Mikä hätänä?
Mitä tapahtui?
-Meidän pitää puhua, Diana. -Nytkö?
Niin.
Tiedän, että tämä on erikoinen aika -
mutta meidän pitäisi puhua, kun vielä voimme.
Christinellä on paljon ongelmia.
Tietysti. Autan häntä.
Mutta tämä juttu hänen sairaudestaan ja muusta -
on hänen päässään.
Haudattua syyllisyyttä.
-Syyllisyyttäkö? -Niin. Hän rankaisee itseään.
Tai ehkä se on stressiä ja uupumusta.
Hän on hämmentynyt ja haavoittuvainen.
Haluan, että pysyt poissa vaimoni pään sisältä.
Diana. Ymmärrätkö, mitä sanon?
Ymmärrän.
Hyvä. Selvä.
Mutta en voi pysyä poissa Christinen päästä.
-Mitä? -Jos ongelmat ovat hänen päässään -
etsin ne ja ajan ne pois.
Sitten meillä on ongelma.
Minulla ei ole ongelmaa kanssasi -
jos sinä et aiheuta minulle ongelmia.
Oliko tuo uhkaus?
Ei ollut. Olet juonut paljon. Sinun ei pitäisi tulla huoneeseeni.
Ei, tämä on minun huoneeni.
Tämä on minun huoneeni. Tämä on minun taloni.
En halua jakaa sitä takapajuisen humpuukimaakarin kanssa.
On parempi puhua aamulla.
Mene nukkumaan.
Varovasti portaissa.
LEPÄÄ RAUHASSA
Kaikki vihaavat minua koulussa, äiti on sairas -
isä on murhaaja ja Tipu Tilava meni taivaaseen.
Olen aivan yksin.
Roberta-parka.
Miksi olet kiltti minulle? Olen kamala sinulle.
Olet kamala vain, koska olet vihainen.
Sinua pelottaa. Et tarkoita sitä.
Anteeksi, että olen töykeä. Olet tosi mukava -
ja oikeasti pidän ruoastasi.
Haluan olla ystäväsi, Roberta. Saanko olla?
Sitten olen ystäväsi. Et ole enää yksin.
Olen aina kanssasi.
Murhaaja.
Mitä nyt?
En halua nähdä.
Tule luokseni, tyttö.
Hys.
Olet tullut takaisin.
-Olet täällä. -Kyllä.
-Olet vahva. -Kyllä.
-Olet onnellinen. -Kyllä.
Toistaiseksi.
Missä Diana on? Miksi olet surullinen?
En ole surullinen. Olen iloinen. Olen helvetin iloinen.
Tuo on tosi ruma sana.
Aivan helvetin sama.
Ei ole oikein, että hän tulee töihin kanssani.
Hänen pitäisi saada leikkiä.
Tämä elämä ei sovi hänelle.
Voisit ottaa rahaa parantamisesta.
Kuulostat vanhemmiltani.
Ei kaikki ole myytävänä. Ja etkö sanonut, että se on sontaa?
Sanoin, että kaikki liittyy mieleen.
Mikä ei liittyisi mieleen?
Onnenkengät, onnenkengät, voittoon minut aina vievät.
Kotipuolessakaan lapset eivät pitäneet minusta.
-Ai eivät pitäneet sinusta? -Niin.
Eivät tytöt eivätkä pojat. Tiedätkö, miksi?
Koska en ollut kuin he -
mutta hyvällä tavalla.
-Tiedätkö mitä, Bobs? -Mitä?
Luulen, että sinäkään et ole kuin muut, mutta hyvällä tavalla.
Ehkä.
Mitä opit koulussa?
Laskuja, oikeinkirjoitusta, asioita maailmasta ja sitä, missä kaikkea on.
Haluatko oppia jotain muuta tänään? Ei koulua.
-Oikeastiko? -Kyllä.
MUOTOKUVIA
Äiti, voimmeko ottaa kuvan?
Hyvä on.
Alat olla painava.
-Kameraa kohti. -Hymyile kameralle.
Näytät hassulta, Anina!
Hymyä.
Teit meihin vaikutuksen.
Kun teet comebackin, teet sen kunnolla, vai mitä?
Olemme innoissamme, jos sinäkin olet.
Tiedät, että olen.
Aloitamme merkittävän kampanjan -
joka saa paljon näkyvyyttä netissä ja TV:ssä.
Ajattelin tanssivia lapsia.
Urbaania, etnistä, kaakkoisaasialaista.
Anna mennä. Sopiiko se sinulle?
Kyllä.
Mitä sinä teet?
Haluatko oppia?
Olen mahtava. Olen mahtava!
Mistä löysit nuo?
Dianan sängyn alta.
Mitä sanomme äidille?
-Puhun äidillesi. -Hän suuttuu.
Eikä suutu.
Selitä, miten ne päätyivät sinne.
Näkisitpä sen karmivan voodoo-alttarin.
Ei tervettä.
-Etkö luota minuun? -Manipuloitko sinä minua?
-Et luota minuun. -Miksi helvetissä luottaisin?
Mitä oikein ajattelit?
Hän sujautti lääkkeitä ruokaasi.
Sai sinut luulemaan, että hän auttoi.
Hän sai sinut riippuvaiseksi itsestään. Hän kontrolloi sinua.
Haluan kuulla sen häneltä.
En ole se, jonka pitää kontrolloida.
Onko sinulla selitystä?
Selittäminen on hyödytöntä, Christine.
-Et luota minuun. -Kokeile!
En voi auttaa sinua enää.
Säälittävä surkimus.
Anna avaimesi. Sinun pitää lähteä.
Pakkaan tavarani.
Tee se ja lähde.
Me ystävystyimme vasta. Älä mene.
-Minun on pakko. -Ei!
Jos haluat, että olen kanssasi ikuisesti -
voit tehdä jotain minulle.
-Ikuisestiko? -Niin.
Näenkö sinua enää koskaan?
Et.
Mutta kuulet minusta vielä.
Christine!
Oletko kunnossa?
Onko sinulla ne kaikki?
On.
-Etkä unohda? -En unohda.
Linnut syövät matoja. Nyt madot syövät Tipu Tilavaa.
-Jeesus, Bobs. -Mitä? Se on totta.
-Äiti? -Mitä?
Miksi isä sanoi, että Diana otti lääkkeesi?
-Koska hän otti, kulta. -Ei hän ottanut.
Miksi sanot noin?
Ne olivat hänen autossaan.
Mitä?
Ne olivat isän autossa. Näin ne.
-Milloin näit ne? -Matkalla koulusta kotiin.
Istuin edessä ja näin ne.
Luulin niitä uusiksi, mutta hän ei antanut niitä sinulle.
Et sanonut mitään.
En halunnut paljastaa, että hän antaa minun istua edessä.
Manipuloiva, kontrolloiva paskiainen!
-Hän ei puhu totta. -Miksi hän valehtelisi?
Oman lapsen syyttäminen on alhaista.
-Tässä ei ole kyse siitä. -Mistä sitten?
En tiedä. Kysytään Bobsilta, miksi hän valehtelee.
-Valehtelee? -Tai on erehtynyt. Ihan sama.
Kuka sinä olet?
Kukako olen? Olen aviomiehesi.
Paras ystäväsi. Huolehdin sinusta. Et voi hyvin.
Tarkoitatko, että olen hullu?
En. Olet vain sairas.
Olet uskomaton.
Olen ainoa, jota sinun pitäisi uskoa.
Minä...
Vien tavarani ylös. Annan sinulle tilaa.
Diana ei tarvitse huonetta. Voit rauhoittua.
Rauhoittua. Et ole antanut mitään selitystä.
Selvitän tämän, Chrissy. Lupaan sen.
Selvität valheen.
Taidokasta. Markkinointistrategia.
-Etkö luota minuun? -Luotatko sinä minuun?
-Luotan. -Luotatko hulluun naiseen?
Varovasti portaissa.
Isän pitää mennä sairaalaan vähäksi aikaa, kunnes hän parantuu.
Pitääkö meidänkin mennä?
Siellä on kameroita ja tanssia. Siitä tulee hauskaa.
Kamera käy!
Oletko kunnossa?
Ei hätää.
Äiti?
Äiti. Oletko sairas?
Mene pois.
Ole kiltti ja mene pois.
Älä itke, Christine.
Olen nyt tässä.
Viemme loppuun sen, minkä aloitimme.
Pidä kaiteesta kiinni.
Nopeasti.
Tuonne alle.
Helvetti soikoon. Oletko taas myöhässä? Katso kelloa.
-Vauhtia! -Kyllä.
Kun saan palkan, ostetaan possua ja tehdään humbaa.
Olet nyt valmis, Christine.
Sinun on aika kohdata se, mikä on sisälläsi.
Se, mikä piinaa sinua.
Sinun on aika nähdä.
Sinun on aika ymmärtää.
Onnenkengät, onnenkengät, voittoon minut aina vievät.
Tulkaa.
Tytöt tekevät 25 t-paitaa tunnissa.
Kyllä.
Ehkä he voisivat tehdä 30.
Kyllä, mutta laatu kärsii.
Luja tahto vie läpi harmaan kiven.
Kyllä, rouva.
Ovi sisäänkäynnillä.
Työntekijät voivat tulla ja mennä -
mutta tavaroiden kirjanpidon vuoksi -
en halua minkään hukkuvan.
Ehkä ovi voisi olla lukossa -
jotta tavaroita ei katoa, kun työntekijät lähtevät.
Totta kai, rouva.
Kuka sinä olet?
Tule, en minä pure.
Olet suloinen. Saanko ottaa kuvan?
Ottaisitko, Juan?
Esimerkillistä työtä.
Taikuus tuo ihmisiä juhliisi. Et ole yksin.
-Tuplavuoro tänään. -Mitä?
Tuplavuoro.
Miten pian parannun?
Emme parannu enää, Christine.
Tämä on paljon parempaa.
Paistumme täällä kuin siat.
Tyttäreni tarvitsee juotavaa.
-Lapsen ei pitäisi olla täällä. -En voi jättää häntä.
Mene sitten. Vähennän puuttuvat minuuttisi.
Kookosvettä, äiti.
Onko mitään?
Vettä.
Vuoron jälkeen.
-On kamalan kuuma. -Tee työsi loppuun.
Äiti!
Päästäkää minut sisään! Lapseni!
Mitä näet?
Hän peittää silmänsä.
Hän ei halua nähdä heidän palavan.
Hän on kamalan peloissaan.
Minulla oli lapsi, Christine.
Tyttö kuten Bobs.
Hän oli kaunis. Hän oli kiltti.
Mutta sitten sinä tulit, senkin ahne loinen.
Olet punkki, Christine.
Syöt ja imet meistä kaiken.
Veit minulta tyttäreni, Christine.
Minä vien sinulta tyttäresi.
Älä.
Olen pahoillani.
Anna anteeksi.
Nyt olet vapaa, Christine.
Toin sinulle sen, miltä piiloudut -
ja mikä tekee sinut sairaaksi.
Kohtaat oman tuomiosi.
Hyvästi, Bobs.
Sanoit, että olet kanssani ikuisesti.
Sinä lupasit.
Pidän lupaukseni.
Mene puutarhaan.
Katso ylös.
Diana!
Christine.
Se on nyt tehty, Jomar.
Minun pitää mennä.
Kiitos, että toit onnea elämääni.
Tekstitys: IYUNO-SDI GROUP Suomennos: Eino Ajo