-Vyzvedneš ji? -Říkalas, že ji vyzvedneš ty.
Řekla jsem, že ji odvezu. Já ji odvezu a ty ji vyzvedneš.
Včera jsem ji tam vezl já.
A já ji vyzvedla. Vidíš, jak to funguje?
Ale já nemůžu. Říkal jsem ti to.
Jo, ahoj.
Bobs, maminka tě vyzvedne, ano?
Budeš skvělá. Miluju tě. A tebe taky.
Nedělej si starosti. Zvládneme to.
Hezký den.
Ahoj.
Řekni, ať to udělá tak, jak jsem řekla.
Dobře.
Nejdřív děvčata, jak jsi říkala.
-Pak chlapci. -Pak chlapci a pak obojí.
-Je to tak? -Přesně tak. Ahoj, opičky.
-Ustřihni ty nitě, ano? -Jo.
Vstaňte. Bezva.
Nádhera.
Čokoláda?
Náhradní oblečení pro Augusta Gloopa.
Musím to vzít.
Nemohlo by to počkat? Jsem uprostřed přehlí...
Panebože.
Vytahují... těla?
Ano, slyším.
Teď nemůžu.
Teď to nemůžu poslouchat.
Nemůžu... Budu ti muset zavolat později. Omlouvám se.
Zavolám.
O OSM MĚSÍCŮ POZDĚJI
Pan Pták se mnou dnes půjde do školy.
Ne, nepouštěj ho zase ven.
-Vrátí se zpátky. -Jo.
Když ho chytíme. Jednou vyletí z okna.
-Klid, mami. Ježíši! -Nemluv sprostě.
„Ježíš“ není sprosté slovo. Je to jen mužské jméno.
„Prdel“ je sprosté slovo. Ty říkáš „do prdele“ pořád.
Ježíši.
-Ahoj, Iane. -Dobré ráno, Christine.
Pak tě vyzvednu. Mám tě ráda.
Díky. Hezký den.
Do prdele.
Šťastné boty, ať se mi vše podaří a nic mé plány nezmaří.
Můžete jít. Třetí patro.
RECEPCE/RADNICE
TRIČKO - 3 LIBRY
BUNDA - 30 LIBER
ŠATY - 10 LIBER
Díky, že se na to podíváš, Liz.
Není zač.
Jak se máš, Christine? Po tom všem.
-Po tom všem? -Jo.
Teď už jsem v pořádku.
-Už se těším zpátky do práce. -Aha.
Nehledala sis dřív dodavatele sama?
Cestovala jsem po světě. Vlastně to bylo i inspirativní.
Samostatná jednotka. Je to náročné. Velký tlak.
Jo, to byl.
TYKIE JARO/LÉTO 2019
Brzy chceme spustit novou kolekci. Víš, jak to chodí.
-Obrat. -Jo.
Mohly by ty...
Mohly by...
Krásná práce, Christine.
Do prdele.
-Haló? -Ahoj, to jsem já.
-Jsem zpátky. Právě jsem přistál. -Přistál, dobře.
Poslyš, vyzvedneš Bobs? Zase se třesu.
-Jsi doma? -Ne, domů se dostanu, ale...
Jsi v autě? Buď opatrná, Christine.
Promiň, já vím. Prostě ji vyzvedni, jo?
Dobře, vyzvednu ji a přivezu domů.
Tak zatím.
„Krásná práce, Christine.“
Namyšlená mrcha.
-Liz, ahoj. -Jsi doma?
-Jo. Zrovna jsem přijela. -Tvoje kolekce se nám moc líbí.
Ale budeme potřebovat pár změn a upravit několik kousků.
Výrobu bys nemusela řešit, pokud se do toho pustíme.
V Indii máme rozumné dodavatele.
Stačí, když mi dáš zelenou.
-To je skvělé, Liz. -Ještě to není poslední slovo.
Je to nabídka. Musela bys pracovat rychle.
-Jo, chápu. -Ale...
Pokud ty navržené úpravy budou rychle hotové,
myslím, že to bude velký úspěch.
Děkuji. Je to šance, v jakou jsem doufala.
Ozvu se s podrobnostmi. Už musím.
-Chtěla jsem ti o tom říct. -Moc si toho vážím.
-Tak zatím. -Zatím ahoj.
Dobrý den.
Přejete si?
Dobrý den, Christine.
Promiňte, my se známe?
Jsem Diana.
Diana. Přišla jsem vám pomoct.
-Aha, Diana. -Ano, poslala jste pro mě.
-Řekla jste, že dnes začínám. -Opravdu?
Ano.
Zapomněla jsem.
-Úplně jsem zapomněla. Jsem tak... -Máte moc práce, Christine.
-Jo. -Máte toho tolik.
-To mám. -Potřebujete mou pomoc.
Jo, a jste tady.
-Skvělé. -Těší mě, Christine.
Ráda vás poznávám.
Prosím, pojďte dál, Diano.
Ten dům je tak velký.
Jo. Asi až moc velký.
Je krásný.
Kde budu bydlet, Christine?
Bože, to je strašné.
Mívám potíže s pamětí, ale ne takové.
Ani jsem nepřipravila pokoj.
Už vím. Pojďte za mnou.
Je tady vaše dcera?
Ne, je ve škole.
Její táta ji vyzvedne cestou domů.
-Vypadá mile. -To vypadá.
Ano.
Tak tohle je studio, kde pracuju.
A tohle by mohl být vás pokoj.
Dobře.
Musím tu uklidit. Přinesu povlečení.
-Je moc hezký. -Ano?
Uděláme to tu krásné.
Příkladná práce.
Nechám vás si vybalit.
Přijďte, až skončíte.
Na něco takového se jen tak nezapomíná.
Já vím.
Ještě něco bych měl vědět?
Našla jsi ztracené příbuzné nebo ubytovala uprchlíky?
Diano.
To jsou Felix a Bobs.
-Dobrý den. -Těší mě, Diano.
Rozhodně zajímavá.
-Ahoj, Bobs. -Bobs mi říkají jen přátelé.
Ty mi říkej Roberto.
Nebuď nezdvořilá, Bobs.
To nic. Budu ti říkat Roberto, protože ještě nejsme kamarádky.
-Ona si na to zvykne. -Doufám, že já taky.
Dělá si legraci.
Odkud z Filipín jste, Diano?
-Jsem z města Cebu. -Vyrůstala jste tam?
Ne. Víc na jihu. Znáte Filipíny?
-Kde na jihu? -Sa Kilumkilom. Znáte to?
Ne. Je to jeden z ostrovů?
-Je to velmi zvláštní místo, Felixi. -Jistě.
Diano, musím přiznat, že jsem trochu překvapený.
Zapomněla jsem říct Felixovi, že přijedete.
Promluvíme si později. Jdu do sprchy.
Je unavený.
Cestoval. Kvůli práci.
Můžu uvařit večeři.
-Vždyť jste právě přijela. -To nevadí.
Prosím, Christine, něco moc dobrého.
Rovnou do práce?
Ano. Rovnou do práce, Christine.
...nechci se vracet domů k tomuhle.
Nejsi jediný, kdo musí pracovat, Felixi.
Jo, ale nejsem to já, kdo ti brání v práci.
Navrhoval jsem au pair, ale ty jsi odmítla.
-Myslela jsem, že to zvládnu. -Evidentně ne.
Jak mi rád připomínáš.
Christine, já se jen snažím, abychom se nezbláznili, jasné?
Aby se neděly divné věci.
Třeba to, že se k nám nastěhuje někdo cizí.
Máš pravdu, nezvládám to.
A v práci bude zase rušno, takže jsem si to rozmyslela.
To se může, ne? Nemůžu změnit názor?
Vidím světlo a souhlasím s tebou, Felixi.
-Spokojený? -Kolik jí platíme?
-To teď nevím. -No tak.
Felixi, stresuješ mě. Musím pracovat!
Vyzkoušíme to na týden, dobře?
Jeden týden.
Bože můj, Diano, je to výborné.
Jmenuje se to humba.
Já čínu nechci.
Diana je z Filipín, Bobs. Najez se.
Když nechce, nemusí.
-Můžu Robertě uvařit něco jiného. -Ne, ona si dá to, co má.
-Hm. -Chutná vám to, Felixi?
O filipínském jídle se moc nemluví, co?
Rozhodně ne o filipínských restauracích.
Kultura těch ostrovů je rozhodně zanedbaný trh.
-Felix je marketingový konzultant. -Marketingový stratég.
-Promiň, stratég. -Díky.
Je to dobré.
-Moc dobré. Překvapivě dobré. -Je tu toho víc.
-Co je? -„Překvapivě dobré.“
-Ježíši. -Sprosté slovo, mami.
Je to jen mužské jméno, pamatuješ?
Jsi v pořádku?
Jsi v pořádku? No tak, vstávej.
-Můžu vám pomoct? -Ne.
Potřebuje si odpočinout. Víme, co dělat.
Můžu to zkusit?
To nic. Pomůžu vám.
To je dobré. Zbavím vás toho.
-Diano, co to sakra bylo? -Přešlo to?
Jo.
Je to pryč.
-Pálí mě oči, tati. -Pojď, ospalče.
Dobrou noc, Roberto.
Bobs šla rovnou spát.
Ani nechtěla pohádku.
Vstupte.
Potřebujete něco?
Bože, ne, Diano.
Ten oheň, to vynikající jídlo. Udělala jste už víc než dost.
Ani nevím, kdy jsem se cítila takhle uvolněná.
-Prosím? -Je to prostý lék z domova.
-Uděláte to i mně? -Můžete to dělat jeden druhému.
Dřív jsi mě lechtal v jednom kuse.
-Jo, to bylo tehdy. -Kdy?
Občas nevím, jestli se chceš nechat lechtat.
VIDĚNO NA SCÉNĚ
NÁVRHÁŘKA HLEDÁ INSPIRACI PO CELÉM SVĚTĚ
Jsem tady s tebou.
-Bobs? -Dobré ráno. Tady Diana.
Chrissy.
To je Diana.
-Co se děje, Diano? -Nesu vám snídani do postele.
Dobře.
Děkujeme.
Děláte tu z toho pětihvězdičkový hotel, Diano.
Děkuju.
Ten podnos s nožkami jsem neviděla už celou věčnost.
Máte tu tolik věcí.
Ten starý šicí stroj je krásný.
Jo. Chybí mi to. Teď jen navrhuju.
-Nešijete šaty? -Ne.
-Na to potřebuju pomocníčky. -Kdo jsou vaši pomocníčci?
Na otázky je trochu brzy, Diano.
Děkuji za snídani. Jste pozorná.
Ale chodit sem je trochu vlezlé.
Obvykle snídáme dole, víte?
Tak jo, můžete jít, Diano.
Nebuď taková, Bobs. Chci, aby Diana viděla cestu do tvé školy.
Stejně je to protizákonné, tak zůstaň vzadu.
-Táta mě nechává sedět vepředu. -Vážně?
-Ne, když řídí. -Řídit budu já,
tak zůstaň vzadu a zapni si pás.
Mami?
-Ano? -Viděla jsem stopy.
-Stopy? -Jako moje, ale...
-někoho jiného. -Dobře.
Jedeme.
Jedeš špatně, mami.
Vážně?
Asi jsem...
Nevzpomínám si.
Půjdeme pěšky.
Cestu ke škole poznám lépe, když půjdeme pěšky.
Roberto, ukážeš nám cestu?
Vyzvedne mě pak táta?
Diana tě vyzvedne.
-Ježíši, ani si nemůžu zavolat taxíka. -Udělám to.
Ráno mi bylo skvěle. Chci, aby to přestalo.
Pomůžu vám.
Myslím, že lechtání nepomůže.
Ne. Lechtání už ne.
Tohle je jen jiný lék, Christine.
Nevím, jestli to voní hezky, nebo hrozně.
Co to děláte?
Ta špína ve vodě jsou špatné věci z vás, Christine.
Až bude voda čistá, špatné věci zmizí.
-Vážně? -Ano.
Teď mi prostě věřte, ano?
Dobře.
Vidíte?
Tohle je lidové léčitelství, že?
Umí to všichni, nebo jen vy?
Jestli to chcete vědět, řeknu vám to.
-Chcete to vědět? -Jo.
Jednoho dne, když jsem byl malá,
přišla hrozná bouřka.
Jedna stará žena k nám přišla pro pomoc.
Ta žena byla ongo.
Pokud věříte v to, co my, ongo má velkou moc.
Může vás uzdravit, nebo zničit.
Ale tato ongo byla velmi slabá.
Šla jsem k té ongo.
Viděla jsem ji umírat.
Když ongo zemře,
její duše vyskočí a přejde do jiného člověka,
vezme si ho.
Když ongo umírá, neměla byste s ní být.
Ale já s ní byla.
Pak jsem se cítila jinak.
Rozuměla jsem světu.
Rostlinám, kamenům, vodě.
Chápala jsem jejich sílu.
Cítila jsem, že mě vedou.
Byli jsme chudí, tak rodiče nabízeli mé dary za peníze.
Lidé mě potřebovali, ale báli se mě.
Báli se moci, která dokáže uzdravovat, nebo ničit.
Tu sílu jsem měla v sobě.
Byla jsem ongo.
Nevím, jestli tomu mám věřit.
Důležité je, že věříte léku.
Víra je důležitá.
Důvěra také.
Vstaňte.
Hýbejte se.
Třes je pryč.
Vypadá to, jako by se rozplynula mlha.
Promiňte, jsem tak vděčná.
Odpočiňte si. Není to napořád.
Stejně nemůžu. Musím pracovat.
-Díky, ale mám moc práce. -Musíte si odpočinout, Christine.
Bubliny a špinavý kámen, to jsou tedy čáry.
Nebyly to čáry, zabralo to.
Občas se necháš snadno unést.
Vím, myslíš si, že jsem hloupá.
Všichni jsou hlupáci, až na Felixe. Já, tví klienti, všichni.
Ne. To není pravda, jsi velmi schopná.
Jen se někdy...
nesoustředíš a necháš se rozptýlit.
Vím jen, že se teď cítím dobře.
Dobře.
Tak jo, na ničem jiném nezáleží.
Vzdávám se.
-Můžeme si promluvit? -Pojďte dál.
Posaďte se.
„Trpím vyrážkou, vypadáváním vlasů, bolestí hlavy, nervů a třesu se.
Točí se mi hlava a jsem roztržitá. Někdy nevím, kde jsem.
Cítím věci, co nikde kolem nejsou.
Symptomy přicházejí a mizí, když jdu k doktorovi.
Někdy mám pocit, že jsem přišla o rozum.“
Je snazší, když to přečtete, než to říct.
Prosím.
Potkala jsem psa.
Odpornou stvůru. Nevím, kde se tu vzal.
Měl klíšťata, hromady, visela na tom zvířeti.
Mám o tom psovi noční můry.
Kousl vás?
Ne. Jen klíště.
Pak začaly moje problémy.
Pomohla jste mi s třesem a pamětí.
Máte lék na ty další problémy?
Můžu vám pomoct, ale není to napořád.
Jo... Rozumím.
A samozřejmě vám za tu práci navíc zaplatím.
Ne, to nechci.
-Ale je to správné. -Ne.
Ale potřebuju, abyste mi pomohla.
-Jak? -Věřte mi.
Věřím. Aspoň si to myslím.
Nemyslete si to. Věřte.
Něco v tobě je, Christine.
Něco, co skrýváš sama před sebou.
Nevidíš to, a musíš to uvidět.
Je ti z toho zle.
Vytáhnu to z tebe
a ukážu ti to.
Musíš mě pustit dovnitř, Christine.
Připravím tě, abys tomu mohla čelit.
Poznáš to, až to uvidíš.
Pochopíš, co se musí stát.
A pak budeš volná.
Diana včera v noci létala.
-Jo? -Viděla jsem ji.
Vyletěla ze střechy do mraků.
Asi se ti něco zdálo.
Můžeš snít, když jsi vzhůru?
Někdo očividně ano.
-Vypadněte odsud! -Nemáme kam jít!
Tady se teď bude těžit.
Vy divoši, zmizte odsud, nebo zemřete!
Zmizte odsud!
Po ránu mám rád tradiční jídlo.
-Tedy tradiční pro mě. -Umím i tradiční jídla.
Ne, díky.
-Moje léky jsou pryč. -Cože?
Říkala jsi, že je vyhodíš, Christine.
Vážně?
Ježíši. Další výpadek paměti.
Ne, to není.
Jak víš, že jsem neztratila paměť?
Ani já nevím, kdy ztrácím paměť.
-To je v pořádku. Nepotřebuješ je. -To doufám.
Věříš mi, Christine?
Ano, věřím ti, Diano.
Proč mě neodvezla máma?
-Tvoje máma nemá čas, Roberto. -Nikdy nemá čas.
Bobs?
Pomoc!
No tak.
Co se děje?
Co se stalo?
No tak.
-Diano, musíme si promluvit. -Teď?
Jo.
Vím, že se to teď nehodí,
ale měli bychom něco probrat, dokud to jde.
Christine má spoustu problémů.
Jistě. Pomáhám jí.
Jo, ale to s tou její nemocí a vším ostatním...
je to jen v její hlavě.
Je to pohřbená vina.
-Vina? -Jo. Trestá se.
Nebo je to stres a vyčerpání, nevím, ale...
Je zmatená a je teď velmi zranitelná.
Nemotej mé ženě hlavu.
Diano. Rozumíš mi?
Rozumím.
Dobře. Fajn.
Rozumím, ale nemůžu Christine nemotat hlavu.
-Cože? -Jestli má problémy v hlavě,
najdu je a vyženu.
Tak to máme problém, ty a já.
Já s vámi problém nemám, Felixi.
Pokud mi nebudete stát v cestě.
Cože? Vyhrožuješ mi?
Ne. Myslím, že jste hodně pil a neměl byste chodit do mého pokoje.
Ne, tohle je můj pokoj.
Tohle je můj pokoj. Tohle je můj dům.
A nechci ho sdílet se zpátečnickou šarlatánkou.
Radši si promluvíme ráno.
Jděte spát.
Pozor na schodech.
SBOHEM, PANE PTÁKU
Ve škole mě všichni nesnáší. Máma je nemocná.
Táta je vrah a Pan Pták je v nebi.
Jsem úplně sama.
Chudáčku Roberto.
Proč jsi na mě hodná? Já jsem na tebe zlá.
Zlá jsi jen proto, že máš vztek.
Máš strach. Nemyslíš to vážně.
Promiň, že jsem na tebe hrubá. Jsi moc milá.
A tvé jídlo mi moc chutná.
Chci být tvá kamarádka, Roberto. Dovolíš mi to?
Budu tvoje kamarádka, ano? Už nebudeš sama.
Budu vždycky s tebou.
Vrah.
Co to je?
Nechci to vidět.
Sem, děvče. Pojď ke mně.
Tiše.
Jsi zpátky.
-Jsi tady. -Ano.
-Jsi silná. -Ano.
-Jsi šťastná. -Ano.
Prozatím.
Kde je Diana? Proč jsi smutná, mami?
Nejsem smutná, zlato, jsem šťastná. Jsem kurevsky šťastná.
To je hodně sprosté slovo.
To je mi u prdele.
Není správné, aby se mnou chodila do práce.
Měla by si hrát.
Tohle není život pro ni.
Nemohla bys zase přijímat dary za uzdravování?
Mluvíš jako mí rodiče.
Všechno není na prodej. Neříkals, že jsou to nesmysly?
Říkal jsem, že je to všechno v hlavě.
A co není v hlavě?
Šťastné boty, ať se mi vše podaří a nic mé plány nezmaří.
Víš, u mě doma mě děti taky neměly rády.
-Neměly tě rády? -Ne.
Holky, kluci, nikdo mě neměl rád. Víš proč?
Protože jsem nebyla jako oni.
Ale v dobrém.
-Víš co, Bobs? -Co?
Myslím, že také nejsi jako oni. V dobrém.
Možná.
Co se učíte ve škole?
Počty, pravopis, o světě a kde všechno je.
Chceš se dnes naučit něco jiného? Žádná škola.
-Vážně? -Vážně.
PORTRÉTY
Mami, můžeme se vyfotit?
Dobře, pojď.
Jsi těžká.
-Otočte se k foťáku. -Usměj se.
Vypadáš legračně, Anino!
Usmějte se!
Ohromila jsi nás.
Když chystáš comeback, tak ať je pořádný, co?
Jsme rozhodně pro, Christine, pokud jsi i ty.
To víte, že jsem.
Zvažujeme spuštění velké kampaně,
rozsáhlé, s velkým publikem, online a v televizi.
Představuju si tancující děti.
Trochu urbánní, trochu etnické, jihovýchodní Asie, bum!
Dostat to ven. Nevadí ti to?
Ne.
Co to děláš?
Chceš se to naučit?
Jsem úžasná!
Kde jsi je našel?
Pod její postelí.
Co řekneme mámě?
-Promluvím s ní. -Bude zuřit.
Nebude se zlobit.
Tak jak se tam dostaly?
Měla jsi vidět ten divný vúdú oltář.
To není zdravé.
-Ty mi nevěříš, Christine? -Manipulovala jsi mnou, Diano?
-Nevěříš mi. -Proč bych ti měla věřit?
Co to mělo být, Diano?
Očividně ti do jídla dávala prášky.
Myslela sis, že ti pomáhá ona.
Abys na ní byla závislá. Potřebovala ji. Ovládá tě.
Chci to slyšet od ní.
Já nejsem ta, kdo potřebuje ovládat.
Můžeš to nějak vysvětlit?
Vysvětlování je k ničemu, Christine.
-Nevěříš mi. -Zkus to!
Už ti nemůžu pomoct.
Ty ubožačko.
Dej mi své klíče. Musíš odejít.
Sbalím si věci.
Udělej to a běž.
Sotva jsme se spřátelily. Prosím, nechoď.
-Musím. -Ne!
Ale jestli chceš, abych přišla a byla s tebou navždy,
můžeš pro mě něco udělat.
-Navždy? -Ano.
Uvidím tě ještě někdy?
Ne.
Ale uslyšíš mě.
Christine!
Ježíši, jsi v pořádku?
Máš je všechny?
Jo.
-A nezapomeneš? -Nezapomenu.
Ptáci žerou červy, červi teď žerou Pana Ptáka.
-Ježíši, Bobs. -Co je? Je to pravda.
-Mami? -Co je?
Proč táta říkal, že ti Diana vzala prášky?
-Protože je vzala, zlato. -Ale nevzala je.
Proč to říkáš?
Měl je v autě.
Cože?
Byly v tátově autě. Viděla jsem je.
-Kdy jsi je viděla? -Cestou ze školy.
Seděla jsem vepředu a viděla je.
Myslela jsem, že to jsou nové prášky, ale on ti je nedal.
Nic jsi neřekla.
Nechtěla jsem, abys zjistila, že mě nechává sedět vepředu.
Manipulativní, autoritářský zmetku!
-Neříká pravdu. -Proč by lhala?
Podrazit vlastní dítě, to je podpásovka.
-Tak to není, Christine. -A jak to je, Felixi?
Nevím. Musíme zjistit, proč Bobs lže.
-Lže? -Proč se plete, to je jedno.
Kdo jsi?
Kdo jsem? Tvůj manžel.
Chrissy, jsem tvůj nejlepší přítel. Opatruju tě. Není ti dobře.
Není mi dobře? Myslíš, že jsem blázen?
Ne. Jen ti není dobře.
Jsi neuvěřitelný.
Jsem jediný, komu bys měla věřit.
Hele, já...
Přestěhuju se nahoru, dám ti prostor.
Diana už ten pokoj nepotřebuje. Můžeš vychladnout.
Vychladnout. Nic jsi nevysvětlil.
Já to vyřeším, Chrissy, slibuju.
Chceš vyřešit lež.
Příběh, marketingová strategie.
-Cože? Nevěříš mi? -Věříš mi?
-Ano, Christine, věřím. -Věříš šílené ženské?
Pozor na schodech.
Táta musí na chvíli do nemocnice, než se uzdraví.
Musíme jet s ním?
Budou tam kamery a tanec. Bude to zábava.
Akce.
Jsi v pořádku?
To nic.
Mami?
Mami, jsi nemocná?
Jdi pryč.
Prosím, jdi pryč.
Neplač, Christine.
Už jsem tady.
Dokončíme, co jsme začaly.
Drž se zábradlí.
Rychle.
Tam dolů.
Do prdele. Zase pozdě? Podívej, kolik je hodin.
-Rychle! -Ano, pane.
Až mi zaplatí, koupíme si vepřové a uděláme humbu.
Teď jsi připravená, Christine.
Je čas, aby ses smířila s tím, co máš v sobě,
co tě trápí.
Je čas, abys to viděla.
A už je čas, abys to pochopila.
Šťastné boty, ať se mi vše podaří a nic mé plány nezmaří.
Tudy.
Vyrobí 25 triček za hodinu, že?
Ano, madam.
Možná zvládnou 30.
Ano, madam, ale kvalita půjde dolů.
Když se chce, všechno jde.
Ano, madam.
Dveře po cestě sem.
Zaměstnanci mohou přicházet a odcházet,
ale už kvůli účetnictví bych nerada,
aby se něco ztratilo.
Možná by mohlo být zamčeno,
abyste se ujistili, že se tu nic neztratí, když zaměstnanci odcházejí.
Ano, jistě, madam.
A ty jsi kdo?
Pojď sem, já tě nekousnu.
Jsi rozkošná. Můžu si tě vyfotit?
Můžete, Juane?
Příkladná práce.
Kouzla přivedou lidi na tvůj večírek. Nebudeš sama.
-Dneska dvojitá směna. -Cože?
Dvojitá směna.
Kdy už se vyléčím?
Ne, my už nebudeme léčit, Christine.
Tohle je mnohem lepší než lék.
Aha.
Pečeme se tu jako prasata.
Moje dcera má žízeň, potřebuje se napít.
-To dítě tu nemá co dělat. -Nemám ji kde nechat.
Tak jo, jdi. Strhnu ti chybějící minuty.
Kokosovou vodu, mami.
Máš něco?
Vodu.
Po směně.
-Ale je hrozné horko. -Dokonči práci.
Mami!
Pusťte mě dovnitř! Moje dítě!
Co vidíš?
Zakrývá si oči.
Nechce je vidět hořet.
Je tak vyděšená. Tak vyděšená.
Měla jsem dítě, Christine.
Holčičku jako Bobs.
Byla krásná. Byla tak hodná.
Ale pak ses objevila ty, ty chamtivý parazite.
Jsi klíště, Christine.
Krmíš se, všechno z nás vysáváš.
Vzalas mi mou dceru, Christine.
Já ti vezmu tu tvou.
Prosím, nedělej to.
Je mi to líto.
Odpusť mi.
Teď jsi volná, Christine.
Dala jsem ti, co potřebuješ, ale nechceš vidět.
Z čeho jsi nemocná.
Budeš čelit vlastnímu soudu.
Sbohem, Bobs.
Řeklas, že se mnou budeš navždy.
Slíbila jsi to.
Svůj slib dodržím.
Běž do zahrady.
Podívej se nahoru.
Diano!
Christine?
Je po všem, Jomare.
Musím jít.
Děkuji, že jsi mi do života přinesl štěstí.
Titulky: IYUNO-SDI GROUP Překlad titulků: Lela Bernatova