Nehéz erről beszélni.
A NETFLIX BEMUTATJA
Rettentően szorongok.
Hogy kezdjem? Hogy magyarázzam ezt el?
Nehéz…
Mert mindig elképzelem, hogy veled beszélgetek.
Mit mondjak? Hogy mondjam el?
Az igazat megvallva, kerek perec ki akarom mondani.
A helyzet, Burcu, hogy egy ideig egyedül kell lennem.
Szükségem van egy kis térre.
Tudod, hogy a nővéremék nem költöznek el.
Rengeteg a munkám.
És emellett még itt a kapcsolatunk…
Ne sírj, kérlek!
Tudod, hogy…
milyen fontos vagy nekem.
Tudja már, mit kér?
Még várok valakit.
De beszélt, uram.
- Tudja… - Jó napot!
Szia!
- Ma nem voltál dolgozni? - Később megyek. Erbil tartja a frontot.
Rendeltél már?
Megvártalak vele.
Na?
Miről akartál beszélni?
Hát… Szerintem jobb…
Először rendeljünk valamit, mert…
Majd fogunk, de addig is mondhatod!
Hát… Jó.
- Hol a nyakláncod? - Mi?
- Az, amit… - Felvehetem a rendelésüket?
Igen. Egy csésze török kávét kérnék kevés cukorral.
Rendben. És ön?
- Alkoholos italuk van, ugye? - Hű! Ennyire nyilvánvaló?
Amúgy…
Hol a nyakláncod?
Tudod, mi a helyzet?
Mi a helyzet?
Mi történt?
Az euró. Tudod, mi történt vele?
Nő az értéke. Baromi jó!
És ami Szíriát illeti…
- Jaj, ne! Történt valami. - Egy semmiség.
Olyan rég beszélgettünk már így kettesben, Burcu.
Burcu?
Ne csináld ezt! Ne ijesztgess, kérlek!
Nagyon rég nem tudtam magamban lenni.
Szükségem van egy kis egyedüllétre.
És ez a helyzet stresszel.
Szóval idő kéne egyedül…
Nem jut időm magamra. A nővéremék nem költöznek el.
Fél éve nálam laknak, és még nem mennem el.
Ismered Canert, a kis pszichopatát.
Tudod, hogy engem sanyargat az őröltségeivel, és hogy…
- Azt mondta, hogy: „Bácsikám, gyere… - Aziz!
„Legózzunk!”
Hol a nyaklánc? Úgy volt, hogy sosem veszed le.
- A nyaklánc a mániád. - Hogyne lenne az?
Válaszolj már! Kérdeztem valamit. Ne kerülgesd a forró kását!
Válaszolj! Ez nem bonyolult kérdés.
Mondhatod, hogy a táskádban van, vagy az egy fiókodban,
de nem válaszolsz, és csak zagyvaságokról beszélsz!
Nem értem, és ez elég furcsa érzés.
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le. Hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Erbilt láttad ma már?
- Nem. - Talán kiment ebédelni?
Keresett valaki?
Nem.
Nem ment a szakítás Burcuval.
Igazából sokkolta a helyzet.
Kéne neked egy ügyvéd.
Nem, mert nem vagyunk házasok, meg semmi. Nincs gyűrűnk.
Nyakláncunk volt, de az enyém elveszett.
Töröltem azt, amin a ló megharap egy babát.
- Tessék? - Másként megütnénk a bokánkat.
A Twitteren sok állatbarát van. Elrontanák a kampányunkat.
Nem, dehogy gond. Rendben.
Aziz!
- Visszajöttél? - Igen, vissza, és kerestelek.
Elvégezted a munkádat?
Alp keresett.
Mivel kapcsolatban?
A kolléganőket kérdezte, hogy megjöttél-e. Én tőlük tudom.
Bekopogtam hozzá, hogy tudok-e segíteni valamiben.
Megkérdezem Alpot.
Erbil…
Hadd kérdezzek valamit!
A minap nálad aludtam, emlékszel?
Igen, kellemes este volt, Aziz.
Megismételhetnénk, nem?
Nem hagytam nálad a nyakláncomat?
- A nyakláncodat? - Igen, azt.
- Épp olyan, mint egy lánc. - Hű!
- Mint egy lánc? - Igen.
Nem hagytad.
Na mindegy. Most…
Beugrom Alphoz.
Egy nyaklánc, mi?
Értékes volt?
Csak nem veszett el… Majd megtalálom takarításkor.
Ha odakint az utcán vagy máshol tűnt el, az baj.
Aziz elment. Ülj le, ha akarsz!
Elvesztette a nyakláncát. Azt mondta, olyan, mint egy lánc.
Nagyon értékes.
- Nem mondta, hogy az. - Te hallgatóztál?
- Ráléptél? - Hányszor mondjam még?
- Mi? - Ne kiabálj! A szomszédok meghallják.
- Ez milyen gáz! - Használtam, és az asztalra tettem!
- Bújj be! - Hogy tudtál rálépni?
Aziz! Gyere csak be!
Necati úr és Füsun asszony, ő itt Aziz, a barátom, akiről meséltem.
Ő a legjobb CGI-szerkesztőnk.
- Helló! - Örvendek.
Aziz készítette az összes vírusvideót, amit mutattam önöknek.
Ő egy igazi zseni.
Ön csinálta azt, amin a pasi lezuhan ablakmosás közben?
Az nagyon valósághű lett. Gratulálok!
Kerestél?
Igen. Kérlek, ülj le! Ezt neked is hallanod kell!
Necati úr tanácsadásra jött hozzánk.
Cansu lányuk jól kap el pillanatokat, és kérdés, hogy használjuk a képességét.
Elmondaná Aziznak, mi volt a helyzet, és mennyi a nézettség?
- Több mint 400 000. - 420 000.
Engem kérdezett.
Ne már! Csak beszélgetünk! Ne gyerekeskedj!
- Jobb, ha csak az egyikünk beszél. - Oké, Necati. Akkor mondd te!
Hogy mi?
- Mit művelsz? - Ne csináld már ezt!
Most miről beszélsz? Mondd már te!
- Egek! - Mi történt?
- Drágám! - Ne drágámozz már!
- Azt kérdezte… - Válaszolj már!
Nem jó adatot mondtál!
- Micsodát? - Négyszázezret mondtál, pedig az 420 000.
Bocs, de engem kérdezett!
- Na és? - Azt mondtam, hogy több mint 400 000.
- De négyszázhúszezret kellett volna. - Mindegy!
- Pontosan fogalmazz! - Cansu, készíts videót a telefonoddal!
Hahó! Kislány!
Na, szép! Oké, akkor mondd el nekik!
Mit művelsz?
Cansu! Megint elszaladt.
Ha nem ezen múlna a lányunk jövője, nem csinálnánk.
Rosszul érinti, és úgy érzem, ez minősít anyaként.
- De ezt maguk nem érthetik. - Rengeteget tett ezért.
- Értik? Mi szülőkként azon igyekszünk… - Meg akarjuk védeni.
Támogatni és tisztelni akarjuk a művét.
Ez a lényeg.
Láthatják, hogy tehetsége van a filmezéshez.
Ez tagadhatatlan, ezért támogatni akarjuk,
de most megtorpantunk.
A nézettség csökken,
és kevesebb a hirdetés is.
Ez egy körforgás volt,
de vége szakadt.
Egy hónapja áll az egész. Tenni kell valamit, csak mondják meg mit!
Valami kreatívabb kell, hogy fejlődhessünk.
Mondjuk, jól megverhetném.
Kidobhatnám az ablakon,
vagy ő engem.
Cansu felvehetné, és utána mi kellene?
Milyen effekt lenne realisztikus?
A verésnél, az ablaknál meg a többinél. Ha nem valósághű, befürdünk vele.
- Ez jó lenne. - Az egyik veszekedésünket
Cansu a tudtunk nélkül felvette, és feltette a netre. Így kezdődött.
Ő kiakadt.
- Felforrt az agyvizem, és nem tetszett. - És igaza volt, hiszen ez magánügy.
De mikor megmutatta, hányan nézték meg, és kommenteltek…
- Nyilvánvaló volt a tehetsége. - Meg a pénzt.
- Eszméletlen volt. - Nyilvánvalóan tehetséges.
Ő az egyetlen gyerekünk.
- Isten áldja! - Ő egy ajándék.
Aztán…
A helyzet elkezdett hatni rá…
És ez felzaklatott engem.
Ilyen egy anya…
Foglalt!
Aziz!
Hol voltál? Gyere le!
A csajok baromi dögösek.
Alp, lassan mennék, jó?
Úgy volt, hogy szakítasz a barátnőddel, nem?
Inkább hagyjuk!
Alp!
Aziz! Ne igyál sokat! Nem vagy hozzászokva!
Majd ütközünk! Kóstold meg a koktélom! Keresd meg Zagort, és igyál egyet!
Elnézést!
Egy vodka-narancsot kérnék, de…
De vodkát…
- Mi van a vodkával? - Hát…
Anélkül kérném.
Maga Zagor?
Menjen, haver! Menjen már!
Táncolnék, de tele a táncparkett.
Alp olyan kedves!
És vicces is!
Plusz jóképű!
Honnan ismeri?
Alp magával ragadó jellem!
Az.
Aziz! Haver, hova mész?
- Mennem kell. - Ne már!
- Miért? - Most jön a hastáncos!
Szilveszter van, tesó!
Még csak október van.
Ezzel a hozzáállással elszalad melletted az élet. A fő, hogy semmit se tegyél?
Nem köszönthetem veled az újévet.
- Ne csináld már! - Én mentem!
Aziz! Kérlek, haver!
Fantasztikus az új házad, főleg a fürdőszoba. Boldog új évet!
Az irodában találkozunk.
Mennyivel tartozom?
Hatvan lányt kért, de nyolcvanat hoztam.
- Ezt tudja. - Rendes öntől.
- A pasikat nem számolom fel. - Igazán kedves.
A jelmezek ára 500 líra. Így a vége 50 000, plusz a taxisok díja.
Szpaszíba!
A többi a tiétek.
- Hozzátok a taxisok nyugtáit! - Magának?
- Négyezer-ötszázban állapodtunk meg. - Menjünk! Mindenki jöjjön!
- Magának mennyi? - Hétszázötven líra.
- Jó. Elég olcsó. - Pedig ez az ár.
- Azt mondtam, olcsó. - Bocs!
- Miért? - Nem adhatok kedvezményt.
Én is itt vagyok!
- Mennyi? - Kétezer plusz az utazási költség.
- Maradj, és levonjuk a költségekből! - Nem, kösz.
Nálad van külső merevlemez?
Igen?
Nálam van, Aziz! Itt, a kezemben.
A jobb kezemben.
Akár a bal kezemben is foghatom.
De ahogy mondtam, most jobb kezemben van, azzal fogom.
- Tessék? - Azt mondtam, a kezemben van!
A merevlemez a jobb kezemben van. Ne aggódj!
Jól van, Erbil.
Leteheted a kezed!
Nem értettem, Aziz! Mondd el újra!
Szerinted nem túl hangos a zene?
Hosszú és boldog életet kívánok neked és a szeretteidnek, Aziz!
Miért?
Mondd már, Erbil!
Hahó!
Nektek nem hangos?
Szia! Mizu?
Bácsikám! Hahó, bácsikám! Miért nem jöttél haza az éjjel?
Az NTV-n a műsorvezetőnő olyan szexi!
Tökre lemaradtál róla!
Durva halálesetekről számolt be a híradóban, és eléggé felkapta a vizet.
Ahogy lóbálta a haját…
Totál beindultam tőle!
Mit bámulsz? Kelj fel, és játsszunk! Elővettem a legókat, úgyhogy kezdhetjük.
Bácsikám?
Hahó!
Kelj fel, vagy becsszó felgyújtom az ágyadat!
Miről beszélsz?
Tedd le a kezed!
- Tedd már le! - Takarodj innen!
Nézz a szemembe!
- Caner! - Mi van?
Mindegy. Felkelek.
- Ne emeld rám a kezed! - Ne keljek fel?
Ne merj kezet emelni rám!
Jobb, ha felkelek.
- Hallottad? - Igen.
Mit utálok a világon a legjobban?
- A zöldségeket. - És még?
Honnan tudjam? Az egészséges kajákat, gyümölcsöket?
Nem úgy értem. Mondd, még mit utálok!
- Honnan a faszból tudjam? - Most mondtam.
Magasról teszek rá!
Bácsikám! Ne húzz fel!
Rám csuktad az ajtót?
Hé! Becsaptad előttem az ajtót?
Nyisd ki ezt a kurva ajtót!
Nyisd ki!
Esküszöm, rád töröm!
Nyisd ki!
Korán leléptél tegnap.
Biztos, zavart a tömeg.
Lazuljunk ma este egyet!
Áthívok két csajt, vagy kettesben is ellehetünk.
Az lesz, amit szeretnél.
Ha a házamban lógnál kicsit, az is sima ügy. Nem probléma.
Valamit titkolsz a csajod elől, nem?
- A csajom? - Akár csaj, akár pasi,
ellehetsz vele a kecómban.
A lényeg: Gyere ma, és hívunk két csajt.
Alp, csak a nőkön jár az eszed,
- ugye? - Azért, Aziz, mert nem hagynak élni.
- Tényleg? - Aha. Belém habarodnak.
Akár keresem őket, akár nem. Mind belém esik.
Ha csak csettintek, már meg is jelennek. Ilyenkor elmerengek magamban…
Azon…
Hogy milyen ember is vagyok valójában.
- Azon, hogy lehet, hogy… - Alp, dolgom van.
Szóval lazulhatnánk ma este. Tök jó lenne, ha átjönnél!
Túrázunk az erdőben, vagy szaunázunk. Mit szólsz?
- Ennél valamit? - Most?
Nem, hanem este.
És a két csaj?
- Van barátnőm. - Úgy volt, hogy szakítasz vele.
De nem tudtam.
Szakíthatsz vele a házamban.
Na, Aziz?
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Hamarosan zárunk. Valahogy oldja meg ezt a problémát!
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed…
- Burcu! - Akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le…
- Burcu! - Akkor hol a nyaklánc?
- Burcu! - Úgy volt,
hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le.
- Nincs itt. - És a nyaklánc?
A nyakláncot keresd!
Épp azt kerestem!
Talán a macska játszott vele.
- Van macskád? - Nincs.
De szeretnék egyet.
Nehéz az egyedüllét, Aziz.
Bár te átjössz hozzám időnként, amit köszönök, mert boldoggá tesz, de…
De kellene valaki a lakásba.
Egy macska…
vagy egy ukrán luvnya…
Azt mondják, online rendelhetők
havi 500 dollárért.
Végezhetne házimunkát meg…
Na jó, mennem kell.
- Ahogy érzed. - A nővérem aggódni fog.
A jókért 750 dollárt kérnek.
Akkor holnap az irodában!
Bocs, hogy zavartalak!
Állítólag a legjobbak 1000 dollárt kóstálnak.
- Hol hallottad? - Alptól. Sajnál engem.
Ne hallgass rá! Ne beszélj vele ilyen dolgokról!
Fő az egészség, Aziz.
- Úgy gondolod? - Úgy bizony.
Akkor ezt észben tartom.
Sok vizet iszol?
Későre jár…
Igyál elég vizet, Aziz!
Sok vizet kell inni. Ezt ne feledd!
Elrepül az élet.
Ma kezdődik, holnap véget ér.
A fontos dolgokat senki sem mondja el másoknak,
csak megtartja magának.
- Például, hogy fő… - Az egészség.
Ügyes!
És azt tanácsolom neked, hogy igyál…
- Sok vizet. - Sok vizet.
Bizony.
Jól van.
Esteledik.
Vár a vacsora.
Kösz, már ettem. Vacsorázzunk együtt máskor!
Üdvözlöm a nővéredéket.
Megmondom nekik.
Igazából mást akartam elmondani neked,
de nem ment.
Kerülgetem a forró kásást.
Nincs is mitől félni,
csak hát beteg vagyok.
Most tudtam meg.
Bájram előtt…
meglátogattam az anyám sírját.
Mindig azt mondta, hogy az apja mellé temessük.
És mivel a sírjuk a temetőben a domb tetején van,
alig kaptam levegőt, mire felértem.
A sírnál már
szédülni kezdtem, és ráájultam a sírra.
A sírlocsoló fiú talált meg. Lefröcskölte az arcom, és felébredtem.
Mikor magamhoz tértem, nem tudtam mozgatni a karom.
Azt mondta, hogy ha így alszom, már szinte el is földelhetnének.
Válaszoltam, hogy csak elbóbiskoltam.
Nem ragozom túl. A lényeg, hogy alig tudtam lábra állni.
Aztán Bájram után elmentem orvoshoz,
és kiderült, hogy rossz a helyzet.
Életemben nem gyújtottam rá,
és az alkoholt sem bírom,
mégis a tüdőm…
Halló?
Tisztelt ügyfelünk! Nemfizetés miatt felfüggesztettük a telefonszolgáltatását.
Kérjük, mielőbb rendezze a tartozását!
Azt akarom mondani, Aziz,
hogy ez a helyzet.
Ezt megteheti online…
Úgy éreztem, el kell mondanom.
…bank- vagy hitelkártyával.
Az orvos szerint fél évem van hátra.
Részletekért…
Megkérdeztem, hogy ez komoly-e, és azt mondta, igen.
…nyomja meg a nullát.
Azt mondta, ha nincsenek rokonaim, kezdjek el intézkedni.
…nyomja meg a kettes gondot.
Hát jó.
Ne csináld!
Mi a fene van? Szerinted ez normális?
Csak hiányoztál neki, Aziz. Játssz vele!
Egész nap rólad beszélt.
Bácsikám!
- Kész a vacsora? Éhen halok. - Igen.
Rıza grillezik.
Bassza meg!
A rohadt életbe!
Rüya! Hozz vizet!
Gyorsan! Basszus!
- A francba! Gyorsan! - Várj!
Azt a kurva! Öntsd már le!
Szent ég! Ne!
Még jó, hogy maradt tegnapról okra.
Ha nem eszed meg, add nekem!
Add ide, bácsikám!
Mit bámulsz?
Megeszed, vagy sem? Miért bámulsz?
Erre a kenyérre mondom…
Ha nem lennénk itt, azt sem tudnád, mit kezdj magaddal!
- Egyél már, fiú! - Ne hívj fiúnak!
Egyél végre!
Mi ez, Rüya?
Mondj már valamit, Rıza! Ne csak nézzetek!
Caner, drágám!
A bácsikád dolgozni volt, és elfáradt.
Hagyd enni, és később játszik veled, jó?
- Nem csinálok vele semmit! - Anya!
Nem tetszik ez a viselkedés,
- ugye? - Igen.
Igen, ez nem tetszik.
Hányszor mondtam már neki!
Annyiszor elmondtam, hogy…
Figyelj! Folyton mondom
csúnya szavak nélkül, ugye?
Igen, fiam.
- Ugye, haver? - Igen, fiam.
- Hova mész? Fejezd be a vacsorát! - A pokolba vele!
Az ilyen viselkedésért éhezzen csak!
Add nekem, amit meghagyott!
Adjuk neki!
Szart sem ért. Nem játszik velem. Elegem van belőle!
Hé! Azokat kérem, amikhez nem ért hozzá a villájával!
Az összes szemetet a tányéromra tetted.
A fiad vagyok, nem a kutyád. Az isten szerelmére!
Odaadtam, mert ezt kérted.
Miért beszél vissza nekem, mi?
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le. Hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le. Hol a nyaklánc?
- Burcu! - Úgy volt, sosem veszed le,
akkor hol a nyaklánc? Úgy volt, hogy sosem veszed le…
- Burcu! - Akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le. Hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Aziz!
- Hűha! Haver! - Mi a helyzet, Alp?
A szokásos.
- Csajok meg ilyenek. - Tessék?
Mondom, csajok nem hagynak békén, haver.
Most is egy buliban vagyok.
Te jól vagy?
Igazából okkal hívtalak.
- Mi az ok? - Az, hogy egy cipőben járunk.
A csajokkal meg ilyenekkel.
Azt mondtad, hogy…
Ha a házadban lógnék kicsit…
Ha épp nem vagy otthon…
Hívtál, mert kell a kecó.
Hát…
Igen.
Akartad, hogy felajánljam.
Igen, akartam.
Szóval mit mondasz, haver?
Hogy gyere, tesó!
Gyere csak, és érezd magad otthon!
A biztonsági őr odaadja a kulcsot.
Mikor érkeztek?
Találkozom ezzel a csajjal, és úgy… Fél óra, és mennénk. Az jó neked?
Micsoda nőcsábász vagy!
Hát, igen.
Most leteszem, mert várnak a csajok, haver.
Oké, Alp.
Viszhall!
És kösz!
Erbil úr, fáradjon be!
Kényelmesen fekszik?
Akkor elkezdjük a vizsgálatot.
Közben tudunk majd egymással beszélni.
Fényeket fog látni, és néhány hangos zörejt hallani,
de nem aggódjon, hamar vége lesz.
Ha szeretné, egész nyugodtan tartsa csukva a szemét!
Itt a pánikgomb, ha esetleg szükség lenne rá.
Meg tudja nyomni?
Anyu!
- Történt valami? - Meglett a nyaklánc?
Nem.
Gyere át hozzám!
- Keressük együtt! - Már kerestük, emlékszel?
- Nincs a lakásodban. - Valószínű.
- Jaj! Mi történt? Erbil! - Erbil!
MENTŐSZOLGÁLAT
A francba!
Halló?
Ételt szeretnék rendelni.
Igen, ez a címem.
Van döner kebabjuk?
Húsos-sajtos török pizzát szeretnék.
Kikapcsolta a sütőt?
Van valamilyen ragujuk?
Értem.
Jó, akkor levest kérnék. Lencsét…
És miért vannak nyitva?
Akkor meg miért veszi fel a telefont?
Maga kérdezte a címemet!
Nem érdekel a születésnapi bulija. Elkérte a címemet…
Ha nincs most konyha, minek kellett a címem?
Miért vette fel a telefont? Hogy elmondja, hogy zárva vannak?
És akkor mi a jóisten van?
Igen, és?
Milyen torta?
Jó, küldjön egy szelet tortát!
Nem, gyertya nem kell.
Nem kell.
Miért érdekli, hány éves vagyok? Én…
A fenébe, tegye már le!
Elmegyünk Erbilhez?
Erre jártam.
Hazaengedték a kórházból. Látogassuk meg, hogy ne legyen egyedül!
Örülni fog nekünk.
Olyan jóízűen eszel, hogy én is megéheztem.
HÚSGOMBÓC/KOLBÁSZ TARIK SÉF
De ilyen későn már nem akarok enni.
Iszom egy teát Erbilnél.
Vennünk kell neki valamit.
Így illene.
Ha elszívtad a cigit,
beugrunk egy cukrászdába.
Miért jöttünk vissza hozzád? Cevdet?
Ha? Miért jöttünk vissza?
Mondd már!
Itt maradt a mobilod?
Én majd itt megvárlak…
Cevdet!
Nyisd már ki ezt a rohadt ajtót!
Akkor minek indultál el velem?
Cevdet, nyisd ki a kurva ajtót!
Használhatnám a mosdót? Vizelnem kell.
Haver!
Vécére kell mennem!
Ne vedd magadra, de belehabarodtam valakibe, Kamuran.
Úgy tartják, a szerelemhez sosincs késő.
De ez tévedés,
mert haldoklom.
Jövőre meghalok, ezért nem lehetek szerelmes.
İbn-i Haldun szerint…
„Az élet egy hosszú séta.
Ha nem akarsz benne kifulladni, újra gyereknek kell lenned.”
Ezért én…
Ki az a nő, akibe belehabarodtál? Mondd el! Mindent tudni akarok.
Egy munkatársam.
A neve Vildan.
Nagyon kedves nő.
- Mindenki kedveli és tiszteli. - Mije van, ami nekem nincs?
- Ő él. - Rüfke!
- Ne mondd ezt! Haldoklom. - Őszinte részvétem.
- Helyén van az esze, hidd el! - Fiatal?
Nem, velünk egykorú.
- Gyönyörű? - Igen, az. Vagyis…
Jó ránézni.
És… Hogy is mondjam…
Ki is az? A nyelvemen van a neve.
- Nem volt még házas? - Valószínűleg nem.
- Mondtam, hogy helyén van az esze. - Na és?
Éhen halok, Kamuran. Eszem valamit.
Elájultam.
Vérzett az orrom az irodában, és elájultam.
Alpnak hála mentőt hívtak.
És aztán…
Kórházba kerültem.
A Şişliba, ahova anyádat is vittük.
A kórházban elég sok minden változott.
Felújították.
Új szárnyakat építettek hozzá.
Ilyen radiológiai osztály még Európában sincs.
A büfében minden van, amit az ember csak kíván.
De amin megdöbbentem, hogy egy tea tíz líra.
Elképedtem. Az kész rablás.
Ne a kórházról beszélj, Erbil, hanem a nőről!
Jó.
A lényeg az…
Hogy haldoklom.
Június közepéig átjutok hozzád. Még a tikkasztó meleg előtt.
De…
De még előtte tudnom kell valamit. Arra vagyok kíváncsi…
Mi lesz akkor, ha történik valami köztem és Vildan között, mielőtt meghalok.
Pokollá teszed az életem a túlvilágon?
Folyton felemlegeted majd?
Duzzogni fogsz miatta? Tudnom kell.
Ne mondj még semmit! Gondold át!
Alaposan gondold át, mert tudni akarom, mit várhatok.
- A harminc évünkre kérlek! - Tudja, hogy halálos beteg vagy?
Nem. Nem tudtam elmondani neki.
De látta a balesetemet, mármint…
Azt, hogy elájultam az irodában.
Mondd el, és meglátod! Ki akarna olyannal lenni, akinek napjai vannak hátra?
Így még Kadir İnanır se kéne senkinek. Miért lenne veled ilyen idősen?
- Ezt gondolod? - Ezt.
Térj észhez, Erbil!
Légy türelmes, és ne gyerekeskedj! Június már szinte a nyakunkon van.
Egy-két hónap, és leromlik az állapotod.
Csomó fájdalomcsillapítóval tömnek majd, és folyton kimerült leszel.
Egész nap csak feküdni fogsz, és alig várod, hogy meghalj.
Tudod, hogy én már megéltem ezt.
De így lenne kivel beszélnem, egy nő, aki fogná a kezem.
Baszd meg, Erbil! Tedd, amit akarsz!
Jaj, Kamuran!
Basszam meg?
Mi ütött beléd?
Harminc év alatt nem hallottalak káromkodni.
Azt se mondtad rám, hogy ökör.
Mi történt veled? Azt mondod, hogy basszam meg?
Valahogy megváltoztál.
Jól érzem, Kamuran?
Összeszűrted valakivel a levet?
Kitől tanultál meg így beszélni?
Volt itt egy folyton káromkodó ember. Egy építési vállalkozó,
aki úgy tudom, természetes halált halt.
Ugye nem megölte magát, hogy veled lehessen?
Mit művelsz odaát?
Kamuran, kérlek, mondj valamit!
Mondj már…
Mi a…
A fene!
Hogy vagy?
Hallottam, hogy hazaengedtek, így átjöttem.
Van szükséged valamire?
- Most rögtön meg kell halnom. - Hogy mi?
A nejem rosszban sántikál a túlvilágon. Oda kell mennem.
- Tessék? - Meg kell…
Bár valami másra vágyott volna!
Ennek így kellett lennie.
Nem akarom, hogy meghaljon.
De meg akar.
Ajtót nyitott, és azt mondta, meg akar halni.
A feleségét emlegette.
Visszakérdeztem, mire a fejére esett a csillár.
Tervezett valamit.
Most engedték ki, és már megint itt van.
Ugye van biztosítása?
Erbil!
- Aziz… - Én vagyok.
Cevdet is itt van.
Jobbulást, Erbil!
Mi történt velem?
A fejedre esett a csillár.
Tényleg? Lezuhant?
Isten jóvoltából épp, hogy megúsztad.
A nővéremtől kaptuk nászajándékba.
Teheránban készült.
A sógorom akkoriban a Arçeliknak dolgozott.
Nagy utat járt be. Mondjátok, hogy nem tört össze!
Fáj a fejed, Erbil?
- Hol vagyunk? - A kórházban.
Behoztunk, mikor elájultál.
Kamuran!
Én Cevdet vagyok, az irodából.
Kamuran!
Ki mentett meg?
Nem én voltam.
- Akkor ki? - Olyan ideges vagyok!
Rá nézz!
Te mentettél meg, Aziz?
Én hoztalak a kórházba.
Az orvosok mentettek meg.
Basszák meg az orvosok!
- Hogy mondhatsz ilyet? - Jaj, Kamuran!
Van biztosításod, ugye?
Tőlünk kérdezték, de mi nem tudjuk.
Mi ez az egész, Kamuran?
Erre rá fog menni a gatyája.
Ugye van biztosításod?
Kadir İnanır él még, Cevdet?
Nincs biztosítása.
Nincs neki.
Kamuş!
Anya!
Na, anya! Kelj már fel! Anya!
Haver! Gyerünk! Figyelj, apa!
Kelj már fel! Na!
Úgy unatkozom! Esküszöm, mindjárt megöl az unalom.
Hahó, apa! Haver! Hallasz?
Mennyivel tartozom neked?
Ezer lírával? Tyű!
Jó estét! Egy csirkedönert vagy báránydönet kérsz?
Melyik legyen, haver?
Micsoda hülye álom!
- Tartod magad, kisfiam? - Aha, haver. Isten áldjon!
Le ne ess!
Mégis kinek hiszel engem? No para, apa!
Menj innen! Nem kell itt maradnod. Mit bámulsz? Húzz el!
- Majd szólok, ha letudtam az edzést. - Jól van, fiam.
Figyelj, nővérkém! Mindig kiakaszt téged a téma,
de a fiad nem százas.
Lehet, hogy orvoshoz kéne vinni.
Miért mondod ezt, Aziz?
Ha megöli valamelyikünket, nem csukják le, mert még gyerek,
- és rajtunk csattan az ostor. - Mi ez a téma ilyen korán reggel, Aziz?
Elszomorítasz vele.
Caner nagyon szeret téged. Egész nap rólad beszél.
Ne mondj ilyeneket!
Jövőre iskolába megy, ugye?
Igen. Muszáj, de nem tudom, hogy leszek rá képes.
Nehéz elengedni.
- Küldhetnéd bentlakásos iskolába. - Még kicsi.
- Egy délkeletibe. - Az kizárt.
Azt hallottam, Kars szuper város.
Annyi csodás hely van ott. Ani romjai, meg ilyenek.
Vagy akár küldhetnéd az autóiparba dolgozni.
- Gyorsan beilleszkedne. - Elment az eszed, Aziz?
Még óvodába sem volt szívem járatni. Nem küldöm el.
- Nem? - Nem, soha.
Miért hallgatsz így, Kamuş?
Eddig mindig jól elbeszélgettünk.
Még a halál sem választott el minket. Most mi ez?
Mi történik odaát?
Randizgatsz valakivel?
Annyi éven át voltam a társad. Bármit elmondhatsz nekem.
Úgy értem…
Így bosszulsz?
Vildan miatt hallgatsz?
Nem akartam a tudomásod nélkül cselekedni. Mi mást tehettem volna?
Nem titkolóztam előtted.
Sem mikor éltél, sem mióta meghaltál. Rosszat tettem?
Drága Kamuş!
„LÉGY ELTÖKÉLT, HOGY VALAMIT ELÉRJ!” ELON MUSK
Hívd fel a csajodat!
Tessék?
Hívd el velünk síelni! Azt, amelyiket hozzám viszed.
Jöjjön velünk síelni!
Nem hívom, haver.
Úgyse jönne.
Jól elvoltatok az éjjel?
Fantasztikusan mulattunk.
Nagyon szépen köszönöm!
Hadd kérdezzek valamit!
Ha holnap úgyis Aybikével mész síelni,
akkor lehetne, hogy mi nálad…
találkozzunk?
Ha már úgy is üres lenne a kecód.
Mit szólsz?
Haver?
Haver.
Persze.
Semmi akadálya.
Furcsa egy pasi vagy, haver.
Miért?
Hát nem is tudom.
Mi az?
Egy csajjal kavarsz nálam, de egyáltalán nincs rumli.
Hát azért…
Mert finoman dolgozom meg a kicsikét.
Finoman…
Mit csinálsz?
Caner!
- Hogy ityeg? - Jól. Mit csinálsz?
- Semmit. Dolgozgatok, meg ilyenek. - Az érdekel, odabent mit csináltál!
- Semmit. - Tényleg?
Igen.
Vagyis…
- Sétálgattam. - Az szüleim hálószobájában sétálgattál?
- Csak bekukkantottam. - Komolyan?
Igen.
Bekukkantottál a szüleim személyes dolgai közé?
Mégis mi ez a kérdezősködés?
Kinek képzeled magad?
Na, gyere ide!
- Hova? - Gyere velem!
- Hova? - Gyere!
- Szia, anya! - Szia, Caner!
Vedd le a húzódzkodó rudat!
- Minek? - Vedd le onnan! Most azonnal, bácsikám!
Én nem érem el. Csináld már!
Jól van. Add csak ide!
- Mi a faszt képzelsz te magadról? - Ne szemtelenkedj!
Caner, ne! Rüya!
Rüya! Segíts már, nővérkém!
Kamuran!
Hogy van az én Kamuşom?
Megvetted?
Voltam a fickónál.
Annál, aki az első emeleten lakik.
Mi is a folyton káromkodó pasi neve?
Azt mondta, hogy te…
- Erbil! - Tessék?
Megvetted?
Nem. A gyógyszerész nem volt ott,
és nem akartam beavatni az asszisztenst.
- Akkor… - Hol van a zacskó?
Hát… Milyen zacskó?
Nem volt nálad zacskó, mikor megjöttél? Hallottam, hogy zörgött.
Abban joghurtot hoztam a boltból.
Az előző adag elfogyott.
- Elmehetek, Erbil úr? - Hogyne, kedves! Köszönjük!
Holnap találkozunk, Kamuran asszony!
- Jó éjszakát önöknek! - Önnek is! Reggel találkozunk.
- Erbil! - Igen, drágám?
Hozzam neked a levest?
Várj egy pillanatot!
- Erbil… - Igen?
Ölj meg, drágám!
Kérlek, ne mondd ezt, Kamuran! Ne beszélj ilyen butaságról!
Csak tedd meg!
Ne csináld ezt! Mi lenne velem nélküled?
Elég volt már.
A gyógyszerek összezavarnak. Holnap beszélek az orvossal.
Figyelj! Holnap hozok neked levest. Izzadsz, drágám?
Átöltöztetlek.
Egy perc, és jövök!
Jaj, én drága Kamuşom!
Egyél egy kis levest!
Gyerünk, kedvesem!
- Nyisd ki a szád! - Szőlőt…
- Hogy mit?
- Szőlőt… - Miről beszélsz?
- Szőlőt akarok. - Milyen szőlőt?
Vörös szőlőt.
Honnan szerezzek ilyenkor szőlőt, Kamuran?
- Találsz te nekem. - Nem tudok. Mégis hol tudnék?
Szőlőt ebben az évszakban? Ez hogy jött?
- Rettentően megkívántam. - Igen? Oké.
Holnap szerzek, ha a ápolónő ideért.
Most szerezz!
Ugyan, Kamuran! Hol szerezzek vörös szőlőt éjnek évadján?
Annyira kívánom…
A szüleim régi háza melletti üzletben biztos van most is szőlő.
A szüleidnél? Kuruçeşmében? A mecset melletti üzletben?
Megőrültél? Ilyenkor…
Ilyen késő éjjel egyedül hagyjalak?
Holnap veszek neked, ha az ápolónő ideért.
- Nyisd nagyra a szád! - Most hozz!
Jól van.
Legyen.
Forduljon vissza! Menjünk vissza oda, ahol felvett! Gyorsan!
Kamuran!
ADİL SOYLU NYUGODJ BÉKÉBEN
Ne úgy csináld, Erbil! Vizes ronggyal töröld fel!
Erbil! Menj a fürdőszobába, és vizezd be a mosógépen lévő rongyot!
Azzal töröld fel a padlót!
Menj már!
Kamuran?
Atyaég!
Beszélgettünk a fiukkal egy kicsit. Ugye, Caner?
Nagyon örülök, hogy megismerhettelek. Eljössz majd máskor is beszélgetni?
Majd meglátjuk. Semmit sem ígérhetek. Nem akarom félrevezetni, tudja?
Igen.
Most beszélek a szüleiddel. Van ott néhány könyv, ami érdekelhet.
Nincs egy tabletje esetleg?
Könyvet adna, haver?
Igen.
Rıza úr és Rüya asszony,
szeretnék jót mondani önöknek, de sajnos…
Elég súlyos a helyzet.
Mi baja van, doktor úr?
Tudják, Caner,
sajnálatos módon
egy seggfej.
Semmi baj, drágám!
Ez ritka ilyen fiatalon.
Általában a serdülőkorban alakul ki.
Mikor a gyerekek iskolába mennek.
És a jellemük részévé válik a popkultúra hatásai nyomán.
Mondja, kérem,
mennyire súlyos az állapota?
Tehetünk valamit ellene?
Szeretném biztatni önöket, de a tünetei félelmetesek.
Csúnyán beszél,
és azt hiszi, ő szarta a spanyol viaszt.
Sajnos a fiuk egy rohadt nagy seggfej
a kora ellenére is.
1. KAMERA
Kamuran!
Itt van Vildan.
Nem tudom, mit akar.
Lehet, hogy…
Milyen furcsa!
Ő a hölgy, akiről meséltem neked.
Mi legyen?
Kamuş?
Vildan asszony!
Főztem önnek levest.
Csontból.
Szóba került az irodában a hír.
- Igaz ez? Arról, ami történik? - Mi történik?
Az, hogy haldoklik. Akkor nem igaz?
Ja, hogy az! Nem, az igaz.
Haldoklom.
- Előre is őszinte részvétem önért! - Köszönöm. Elvileg júniusig élek még.
Nem tudok semmit sem adni.
- Úgyis korai lenne. - Isten így akarja.
Mármint az ital lenne korai.
Bemehetek esetleg?
Persze, bocsánat! Tessék csak!
Kérem szépen!
Főzök gyorsan egy teát.
Nem szeretem a gyorsan főtt teát.
Rosszul leszek tőle, és az íze is rossz.
Mikor forr a víz, le kell húzni kis lángra.
Mindenki mást mond,
- de 18 percig kell forrnia. - Így van.
De ha hideg kanna…
- Akkor 25 perc kell neki. - Igen.
Nem maradok sokáig.
- Nem rabolom az idejét. - Jó.
Megy lefeküdni?
Nem, még nem.
Kimegyek a konyhába vízért.
Sokat tett értem. És… Hálás vagyok.
Erbil!
Kamuran!
Egy pohár víz kevés lesz.
Levest hozott neked.
Menj, vegyél valamit a sarki cukrászdában!
Hozz limonádét is!
Kamuran, mondd, ha zavar a helyzet, és elmagyarázom neki a dolgot.
Nem tudtam, hogy idejön.
Nem kell! Az nem lenne illendő.
Gyerünk, drágám!
Hallgass rám, és vegyél neki
édes és sós péksüteményeket,
és vedd elő a teás készletet, amit Amerikából hoztunk!
A sütiket meg tedd ki tányérra!
Jaj, Kamuran! Épp most beszélsz? Inkább maradj csendben!
Parancsoljon!
Megbocsátana öt percre, Vildan asszony?
Mindjárt jövök.
Hova megy?
Kiugrom öt percre. Addig érezze magát otthon!
Öt percet mondtam,
de talán kicsit több lesz. Talán hét-nyolc perc, de akár tíz is lehet.
Tíz percet számolok.
Legyen 12, mert elromlott a lift, és lépcsőn kell mennem.
- Ahhoz meg… - Tizenegy?
Elsüllyednék, ha nem állnám a szavam, Vildan asszony.
- Csak Vildan! - Tessék?
Eddig magázódtunk,
de most már, hagyjuk a formaságokat!
Rendben.
Akkor kiabálni kezdek a Taksim téren.
Azt mondta, legyen 5000 lírával kevesebb,
mire rávágtam, hogy ha nem akarja, ne vegye meg. Igazam volt, nem?
Sosem baleseteztem vele. Tiszta volt, és karcolásmentes.
Erre azt akarta, hogy adjak 5000 líra engedményt,
mert a kilincsek nem eredetiek.
Ha meglettek volna az eredetiek…
Attól számolunk vissza, hogy kilépsz az ajtón?
- Micsodát? - A tizenkét percet.
Ja, igen! Bocsánat!
Ne kíméld, kisanyám!
- Még valamit? - Nem, kösz. A limonádé megvolt, ugye?
Műanyag üvegben van. Nem fog kifolyni. Minden megvan. A sütemény, a limonádé…
Gyertyákat adhatok esetleg?
- Mit? - Pár gyertyát?
Nem. Ahol lakom, van áram.
Viszlát!
Remélem, benne vagyok a 12 percben!
Vildan asszony?
Szégyelld magad!
Halott vagy, és mégis gyerekesen viselkedsz.
De ilyet még egy gyerek sem tenne.
Nem titkolok előled semmit.
Még ezt is… Ezt is elmondtam, nem? Mondtam, hogy kedvelem Vildan asszonyt.
Elmondtam, nem?
Kérlek, ne csináld ezt! Belefáradtam. Kimerültem.
Ha így viselkedsz…
Az egy dolog, hogy hallgatsz, de miért csukod be a szemed?
Az istenit!
Kamuş!
A mi dalunk szól.
Jaj, Kamuş!
Már egyáltalán nem értek semmit.
Jó, nem beszélsz, de utat mutathatnál, adhatnál egy jelet.
Az isten szerelmére! Hogy tegyem jóvá? Hogy lépjek veled kapcsolatba?
Adj egy jelent, Kamuş!
A választás most csak rád vár
A halálnak kapuja nyitva áll
Mondd, kedvesem Átkeljek-e én ?
A választás most csak rád vár
Igaz-e az Hogy a halál vár ?
Mondd, kedvesem Átkeljek-e én ?
Csak ránk vár most A szép túlvilág
Érted könnyű lesz Elengedni azt, mi elmúlt
Csak ránk vár most A szép túlvilág
Érted most könnyű lesz Elengedni azt, mi elmúlt
Ráérsz most?
Benne voltam valamiben, de…
Hát jó.
Akkor majd később visszajövök.
Hadd öleljelek meg!
Erbil…
Nyugodtan fejezd be a dolgod…
Majd később átjövök.
Ráér az még egy kicsit.
Ha segíteni tudok benne, akkor csináljuk együtt!
Túl fiatal vagy.
Szinte még gyerek.
Helyes ez?
Az egyistenhívő vallásoknál igen.
Vallásoknál?
Hosszú és boldog életet kívánok neked és a szeretteidnek, Aziz!
Mi az?
- Az álmomban… - Álmodban?
Valami ilyet mondtál az álmomban is.
Benne voltam egy álmodban?
- Nemcsak te, hanem mások is. - Az nem baj.
Jól van, nem tartalak fel tovább.
Csináld csak a dolgodat!
Csak be akartam ugrani hozzád.
Jól tetted, Aziz!
Nagyon jól.
Igen.
Beszélünk még.
Én most…
- Később találkozunk. - Aziz!
Tessék?
- Fő az… - Egészség.
Igen, mondtad már korábban.
- Az álmodban? - Nem. Egyszer mondtad itt, az ajtóban.
Jól mondtam.
Igen.
Oké.
Később találkozunk! Szia!
Tényleg jól mondtam.
KAMURAN ÇINAR NYUGODJ BÉKÉBEN
Elment.
Ezt akarta.
Bár mást akart volna!
Kedves Aziz!
Ha a levelemet olvasod, az azt jelenti, hogy meghaltam.
A lakásom a tiéd.
Mindig vágytál egy helyre, hogy egyedül lehess.
Ebben a lakásban sikerülhet.
Én tíz évig voltam egyedül benne, és te is ezt teheted, és akkor megtudod…
Miért ide tetted, Erbil? Mi lett volna, ha a hónapokig nem nyúltam volna a fiókba?
Haver!
Azta!
Elment, mi?
- Igen, el. - Biztos ez?
Tessék, haver!
Ez a tiéd.
Mi ez?
Kulcs a házamhoz. Mi a terved estére? Elmegyek otthonról, szóval átjöhetsz.
Lazulhatsz nálam a nőddel, vagy csak…
Nagyon kedves tőled.
De erre már semmi szükség.
- Mármint? - Úgy értem…
Már nem kell a kecód.
De nagyon hálás vagyok az eddigiekért!
Miért?
- Azért, hogy a házadban lehettem. - Mármint miért nem kell már?
Mert szakítottunk a csajjal.
Tehát nem jössz már át?
Úgy néz ki, nem.
Soha?
Soha.
Akkor vége?
Hát… Így szép az élet.
AZIZ, A SZENT
VICCES REJSZOLÁS
VICCES TÁNC 1
NAGYON VICCES TÁNC 3
VIDEÓ FELTÖLTÉSE
FELTÖLTÉS FOLYAMATBAN #AZIZASZENT
Kedves Aziz!
Ha a levelemet olvasod, az azt jelenti, hogy meghaltam.
A lakásom a tiéd.
Mindig vágytál egy helyre, hogy egyedül lehess.
Ebben a lakásban ezt megteheted.
Azt tanácsolom, nem maradj sokáig egyedül. Lehetsz, csak ne sokat!
Ha egyedül akarsz lenni, legyél, de ne vidd túlzásba!
Legyél egyedül egy darabig… Mondjuk, tíz vagy tizenöt napig.
Mindegy hány napig. Ez a te döntésed.
Lehetsz egyedül tíz-húsz napig, vagy akár egy hónapig is.
Optimális legyen. Tudod, mit jelent? Ez az én véleményem. A döntés a tiéd.
Nem akarok beleszólni az életedbe.
Csak azt mondom, hogy majd eldöntöd, mennyi időre van szükséged.
Van egy cukortartó a nappaliban a dohányzóasztalon.
Edd meg a cukrokat, és közben gondolj rám, jó?
Tehát mikor nem akarsz egyedül lenni, nyisd ki a cukortartó dobozt!
Ez Aziz!
Úgy volt, hogy sosem veszed le, akkor hol a nyaklánc?
Úgy volt, sosem veszed le. Hol a nyaklánc?
Úgy volt, hogy sosem… Ó!
Itt a nyaklánc! Miért kellett negyvenszer elismételnem?
Imádom ezt a nyakláncot. Úgy illik hozzád! Sose vedd le, jó?
Ne csak az én kedvemért, hanem mert te is szeretnéd. Ha majd…
Kiszáradtam.
- Nem iszunk valamit? - De.
Mondani akartál nekem valamit.
Gyerünk! Mondd el, mi az! Hallgatlak.
Aziz!