‫לשם הזה היה צליל מתוק, מפתה מאוד.‬
‫מילה נרדפת לעושר...‬
‫לסגנון...‬
‫לכוח.‬
‫הייתם חולפים על פני ‫חלונות הראווה ומציצים‬
‫בתקווה שיום אחד תוכלו להרשות לעצמכם ‫את הפריטים הזולים ביותר בחנות.‬
‫הפתעה!‬
‫לא תוכלו.‬
‫אך שם המשפחה הזה היה גם קללה.‬
‫הוא היה שייך למשפחה טוסקנית.‬
‫הם לא נלחמו על אדמות או על כתר.‬
‫בוקר טוב!‬
‫הם נלחמו על חייהם.‬
‫סניור גוצ'י?‬
‫- בית גוצ'י -‬
‫- מילאנו, 1978 -‬
‫- בהשראת סיפור אמיתי -‬
‫היי! תחזרו לעבוד. קדימה.‬
‫היי! קדימה.‬
‫מושלם! זהה לשלי.‬
‫פרננדו רג'יאני.‬
‫ילדה טובה.‬
‫היי, פרננדו. ‫-היי.‬
‫ארוחות הצהריים שלך נעשו יקרות.‬
‫כי יש לי טעם יקר.‬
‫אל תספר לאימא.‬
‫היא תהרוג אותך.‬
‫את אל תספרי לאימא.‬
‫הלו.‬
‫מקס! יקירי.‬
‫הערב?‬
‫אני חושבת שאני פנויה.‬
‫מוצא חן בעינייך? כן?‬
‫זה כיף!‬
‫לא, לא.‬
‫מרטיני טנקרי עם טוויסט.‬
‫אני לא עובד פה.‬
‫אז למה אתה עומד מאחורי הבר?‬
‫זה חלק מהתחפושת שלך?‬
‫לא ידעתי שזו מסיבת תחפושות.‬
‫הברמ...‬
‫הברמן...‬
‫אני אכין לך משקה.‬
‫תודה.‬
‫מי הזמין אותך?‬
‫ביאנקה.‬
‫אני לא מכירה אותה.‬
‫ביאנקה סרצאנה.‬
‫זו המסיבה שלה.‬
‫נכון. הביאנקה הזאת.‬
‫אני פטריציה.‬
‫פטריציה...‬
‫מאוריציו גוצ'י.‬
‫נעים להכיר אותך, פטריציה.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫גם אותך.‬
‫פטריציה, איך לא ראיתי אותך בעבר?‬
‫לא חיפשת מספיק טוב.‬
‫הייתי שם לב אם ביאנקה ‫הייתה חברה של אליזבת טיילור.‬
‫אני מבטיחה לך...‬
‫שאני הרבה יותר כיפית.‬
‫זה טוב.‬
‫רוצה לרקוד?‬
‫לא.‬
‫זה טוב. קדימה.‬
‫אני רוקדת כזה גרוע?‬
‫לא, לא, לא. לא.‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫עכשיו רק חצות, סינדרלה.‬
‫הלילה עוד צעיר.‬
‫אני הופך לצפרדע בחצות.‬
‫נעים להכיר אותך, פטריציה.‬
‫זו דלעת.‬
‫לא צפרדע.‬
‫שלום.‬
‫סליחה, נפגשנו בעבר?‬
‫אליזבת טיילור.‬
‫פטריציה רג'יאני. ‫-כן, כמובן. פטריציה רג'יאני.‬
‫טוב לראות אותך שוב.‬
‫גם אותך.‬
‫את לומדת פה?‬
‫אני שוקלת ללמוד פה.‬
‫הבעיה היא שאני שונאת לקרוא. ‫זה משעמם אותי.‬
‫אה, כן.‬
‫על מה הספרים האלה?‬
‫אלה...‬
‫טוב, אלה ספרים מאוד מלהיבים‬
‫על תהליך החקיקה.‬
‫אני לומד משפטים.‬
‫אתה נראה נחמד מדי לעו"ד.‬
‫טוב, יש כמה טובים.‬
‫אלו שמתו.‬
‫מה היו הסיכויים ששוב ניפגש?‬
‫זה הגורל.‬
‫זו הייתה הפתעה נעימה.‬
‫אתה לא מתכוון להציע לי לצאת?‬
‫אתה רוצה לצאת איתי לדייט?‬
‫כמובן, אני...‬
‫אני רוצה לגלות את המשך הסיפור.‬
‫כן...‬
‫זה המספר שלי.‬
‫אני מאוד עסוקה, אבל אפנה זמן בשבילך...‬
‫מאוריציו.‬
‫זה בשבילך.‬
‫הלו?‬
‫נראה לך שתעבור את בחינות הלשכה בקרוב?‬
‫אני חושב שיש לי...‬
‫רוצה לשבת כאן?‬
‫לא. לא אוכל לאכול פה. יקר פה מדי.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אני אנסה.‬
‫תרצי להיכנס?‬
‫לא? טוב.‬
‫זה בשבילך.‬
‫זה נראה טוב. תודה.‬
‫זה בסדר. אפשר מפית?‬
‫אני יכולה לטעום?‬
‫זה טעים. הנה.‬
‫זה טעים מאוד.‬
‫בוא.‬
‫טוב.‬
‫שב. ‫-לא.‬
‫קום. מה אתה עושה? אתה בסדר?‬
‫נפלתי לאחור.‬
‫זה בסדר.‬
‫אבא, אני רוצה שתכיר את פטריציה רג'יאני.‬
‫פטריציה, זה אבא שלי, רודולפו.‬
‫תענוג לפגוש אותך.‬
‫אני מקווה שאדלה סיפקה לכם עניין.‬
‫פיקאסו?‬
‫לא. לא, לא. לא, זה קלימט.‬
‫כמה טיפשי מצידי‬
‫לא, לא, לא.‬
‫זו טעות קטנה. ‫היו לי טעויות חמורות בהרבה.‬
‫הוא בטח שווה הון.‬
‫כן.‬
‫אך עבורי, לאומנות, כמו ליופי, אין מחיר.‬
‫הזמנתי לנו מקומות ב"גליה".‬
‫בחירה מושלמת.‬
‫אז פטריציה...‬
‫מה הם תחומי העניין שלך?‬
‫אני אדם מאוד חברותי.‬
‫באמת?‬
‫מרצה אנשים.‬
‫ואת לומדת?‬
‫אני עובדת בעסק של אבא שלי.‬
‫ובמה הוא עוסק?‬
‫תחבורה יבשתית.‬
‫מאוריציו אמר שהיית שחקן.‬
‫כן, נכון.‬
‫אולי את זוכרת את הסרט "האב הקדמון"?‬
‫לא, לא, לא. כמובן.‬
‫את צעירה מדי.‬
‫אבל לפעמים משדרים בטלוויזיה ‫סרט שנקרא "רכבת תיירים".‬
‫"רכבת תיירים", מוכר. ‫-כן...‬
‫אולי הבחנת בשחקן צעיר ונועז, ‫מאוריציו דנקורה.‬
‫זה הייתי אני.‬
‫לא ידעתי שאני יושבת על יד כוכב קולנוע.‬
‫אפשר חתימה?‬
‫הו, לא, לא, לא.‬
‫הדבר הטוב היחיד שיצא מהקריירה שלי ‫הוא שהכרתי את אימא של מאוריציו.‬
‫היא, היא הייתה כוכבת.‬
‫אני זוכר שבהלוויה שלה...‬
‫בזמן דקת הדומייה לזכרה...‬
‫מאוריציו שם לב שהכומר מדליק נרות...‬
‫והתחיל לשיר "יום הולדת שמח".‬
‫הוא הפך את אחד הרגעים ‫העצובים בחיי למשהו...‬
‫איך אגיד את זה, למשהו מתוק.‬
‫זה הבן שלי.‬
‫זה הילד היקר שלי.‬
‫תודה, פרנקו.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫אה, מאוריציו.‬
‫פטריציה שלך מצאה חן בעיניי.‬
‫מקסימה.‬
‫אבא, גם אתה מצאת חן בעיניה.‬
‫תגיד לי, איפה פגשת אותה?‬
‫נפגשנו במסיבה.‬
‫מסיבה?‬
‫כן, בבית של לוקה סרצאנה. בארמון סרבלוני.‬
‫כן, אני יודע איפה הם גרים.‬
‫אתה יודע...‬
‫יש סוג מסוים של נשים צעירות...‬
‫שמרוויחות את הונן‬
‫בכך שהן דגות אנשים כמוך.‬
‫כן, אבא, אבל פטריציה לא כזאת.‬
‫טוב, ביקשתי מפרנקו שיחקור מעט.‬
‫אני חושב שהיא רוצה את הכסף שלך.‬
‫כמו כולן.‬
‫משפחת רג'יאני...‬
‫הם נהגי משאיות.‬
‫לאביה יש עסק תחבורה מצליח מאוד.‬
‫זו...‬
‫זו אימפריה.‬
‫אימפריית משאיות. כמה?‬
‫כמה מה?‬
‫כמה משאיות?‬
‫חמישים? 500?‬
‫מה הוא מוביל, זבל?‬
‫מאפיה!‬
‫תקשיב, אני...‬
‫אני נותן לך הכול.‬
‫אני נותן לך בית, כסף.‬
‫יש לך חיים. אתה...‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה להתחתן איתה.‬
‫תחיה איתה. תזיין אותה.‬
‫תבלה איתה. תעשה מה שתרצה.‬
‫צאו לחופשה. לכו לסרדיניה.‬
‫אבל לא, אל תתחתן איתה.‬
‫לא, אל תלך.‬
‫תקשיב לעצמך.‬
‫אתה כל כך מריר ואתה בכלל לא מודע לזה.‬
‫למי אכפת מה שם המשפחה שלה, ‫או כמה משאיות יש להם.‬
‫אתה מסתתר פה, בעבר ‫ומצפה שאני אסתתר פה יחד איתך?‬
‫הספיק לי!‬
‫אלה הרוחות שלך.‬
‫אלה הרוחות שלך, לא שלי.‬
‫אלו החרטות שלך.‬
‫אל תעשה לי את זה.‬
‫לא תוכל לעצור אותי.‬
‫אני יכול ואני אעצור. אני... אנשל אותך.‬
‫לא אשאיר לך כלום.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני אוהב אותה.‬
‫אתה עושה טעות גדולה.‬
‫היא בסדר, אבל אתה יודע,‬
‫היא רק...‬
‫אני אוהב את מה שהיא.‬
‫המפקד רג'יאני, אני מאורציו גוצ'י.‬
‫פטריציה!‬
‫נקלעתי למחלוקת עם אבי‬
‫ונאלצתי לעזוב את הבית ואת העסק המשפחתי.‬
‫אני עדיין בלימודים.‬
‫אני לומד משפטים, אז נכון לעכשיו‬
‫אין לי עבודה, אבל...‬
‫אבל אני מאוהב בבת שלך.‬
‫ואני רוצה להתחתן איתה.‬
‫למרות שעכשיו אין לי מה להציע לה.‬
‫אני צריך עבודה.‬
‫אימא.‬
‫מאוריציו גוצ'י, ‫זקוקים לך בדחיפות בהנהלת חשבונות.‬
‫מאוריציו!‬
‫זה היה נהדר.‬
‫הדלת! הדלת!‬
‫אבא?‬
‫היי, אבא.‬
‫מאוריציו...‬
‫מה זה?‬
‫איפה זה?‬
‫מה זה?‬
‫מה תגידו על זה.‬
‫כן.‬
‫קלאודיה. ‫-בוקר טוב!‬
‫בוקר טוב, מר אלדו. ‫-בוקר טוב.‬
‫מכאן? ‫-מכאן.‬
‫קוניצ'יווה, מר גוצ'י.‬
‫מה השטויות האלה ביפנית?‬
‫אני לומד.‬
‫אתה יודע, הם הלקוחות הטובים ביותר שלנו.‬
‫הם נאמנים, הם שקטים‬
‫והם עשירים.‬
‫אחד מהרעיונות הגרועים שלך.‬
‫הנה.‬
‫גוטמבה.‬
‫גוטמבה?‬
‫כן, למרגלות הר פוג'י.‬
‫זה קניון.‬
‫נסיעת אוטובוס של שעה וחצי מטוקיו.‬
‫הוא ייבנה באביב.‬
‫כניסה אל השוק האסייתי.‬
‫לא, לא, לא. ‫-זו מקפצה.‬
‫לא, לא, לא. ‫-נו!‬
‫לא, אלדו. אתה והרווחים שלך.‬
‫בחייך, המצב הנוכחי טוב.‬
‫גוצ'י לא שייך לקניון, אלא למוזיאון.‬
‫במוזיאון לא יהיו רווחים.‬
‫מה קרה?‬
‫לא.‬
‫אלדו, כל עוד אנחנו חצי-חצי, ‫המצב יישאר כך.‬
‫בלי קניונים.‬
‫אני רואה שמאוריציו התחתן.‬
‫אלוהים!‬
‫עם איזו... היא...‬
‫אני לא מסוגל לומר את שמה.‬
‫מתישהו תהיה חייב.‬
‫לא, לא, לא. ‫-כן.‬
‫לא, מאוריציו ואני זה היסטוריה.‬
‫לא, בחייך. ‫-אני לא...‬
‫אתה זקן.‬
‫מאוריציו הוא הבן היחיד שלך. ‫הוא המורשת האמיתית שלך.‬
‫אם לא תחזרו לקשר... ‫-טוב, אולי...‬
‫אני אומר לך...‬
‫בסוף, תמצא את עצמך זקן מריר ובודד.‬
‫זה מה שקורה לכולנו.‬
‫רק הזמן יגיד. אבל...‬
‫כן. מתי נגעת בו בפעם האחרונה, אה?‬
‫מתי התחבקתם פעם אחרונה?‬
‫אתה לא נוגע באף אחד.‬
‫בעבר נגעת מדי פעם. ‫היום, מה, אתה נוגע בעצמך?‬
‫אתה? אתה מלמד אותי? ‫-נכון מאוד.‬
‫איך לך עם הבן שלך?‬
‫טוב, הבן שלך עורך דין חכם.‬
‫הבן שלי טיפש.‬
‫אבל הוא הטיפש שלי.‬
‫ואני יודע להתמודד איתו.‬
‫אבל אתה צריך להתמודד עם הבן שלך.‬
‫כן.‬
‫ביום ראשון אחגוג יום הולדת.‬
‫כן?‬
‫כולנו נהיה שם.‬
‫תבוא.‬
‫אצטרך לבדוק ביומן.‬
‫הלו? ‫-הלו?‬
‫מי זה?‬
‫כן, זה אלדו. אלדו גוצ'י. ‫-אלדו.‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע למשהו חשוב.‬
‫מה חשוב יותר משיחת טלפון מהדוד החדש שלי?‬
‫אני באמת מצטער ‫שלא הצלחתי להגיע לחתונה שלכם.‬
‫זה היה... בלתי נמנע.‬
‫ענייני עבודה.‬
‫תהיי עדינה.‬
‫אני יודעת שאתה עסוק.‬
‫נחגוג את יום ההולדת שלי ‫בסוף השבוע הקרוב בווילה שלי.‬
‫ואני חושב שזו תהיה הזדמנות מושלמת‬
‫שתבואו ותכירו את המשפחה.‬
‫מה דעתך?‬
‫יום הולדת, אני אשמח.‬
‫כמה נרות יהיו?‬
‫שבעים.‬
‫אומרים שזה ה-69 החדש.‬
‫טוב, לא אוכל לדבר בשם מאוריציו.‬
‫הוא כאן על ידי.‬
‫לא.‬
‫בבקשה.‬
‫שלום, אלדו.‬
‫מאוריציו!‬
‫מה שלום עורך הדין הקטן שלי?‬
‫אני בסדר. אני בסדר.‬
‫מה התוכניות שלך בראשון הקרוב?‬
‫אני אבדוק שוב.‬
‫בוא למסיבת יום ההולדת שלי.‬
‫אהיה בעיר רק לשבועיים.‬
‫קדימה.‬
‫אני אדבר על זה עם פטריציה.‬
‫בוא נלך! נצא לטיול. ‫-אני לא...‬
‫אתה יודע, אבא שלך ואני ‫לא נעשים צעירים יותר.‬
‫תדירות המפגשים האלה ‫הולכת ופוחתת, אתה יודע.‬
‫בבקשה.‬
‫קדימה!‬
‫אני אקפוץ מתוך עוגה.‬
‫קדימה. תבעט לו בשיניים.‬
‫קדימה! קדימה!‬
‫תרוויחו את ארוחת הצהריים שלכם!‬
‫תבעט לו בשיניים. קדימה!‬
‫לך, לך, לך!‬
‫בדיוק. לך!‬
‫מאוריציו! בוא! חסר לנו שחקן.‬
‫לא, לא. ‫-מה "לא"? כן, כן. בוא.‬
‫חסר לנו שחקן. קדימה!‬
‫תלבש את זה. תוריד את הז'קט. ‫-טוב.‬
‫אתה יודע את זה.‬
‫פאולו!‬
‫תראי אותו. תראי אותו משחק‬
‫ראית?‬
‫אלוהים. תראי את זה.‬
‫מאוריציו! מאוריציו!‬
‫זה בעלך!‬
‫פאולו!‬
‫אבא...‬
‫"יום הולדת לך" ‫-אוי לא.‬
‫"יום הולדת לך"‬
‫איך מתביישים?‬
‫"יום הולדת לאלדו"‬
‫אבא! ‫-"אבא". אני אוהב.‬
‫"יום הולדת לך"‬
‫הוא מעולם לא קרה לי "אבא".‬
‫פטריציה, את צריכה לדעת...‬
‫בני משפחת גוצ'י היו יצרני אוכפים אצילים ‫בחצר המלוכה בימי הביניים.‬
‫ההיסטוריה שלנו זורמת ‫מבעד לבדים בצבעי ירוק ואדום.‬
‫וכן, אנחנו יקרים.‬
‫אבל האיכות נזכרת זמן ‫רב אחרי שהמחיר נשכח.‬
‫מחשבות על התלבושת של פאולו, דומניקו?‬
‫אתה מוביל הדעה.‬
‫היא חריגה.‬
‫אני עיצבתי אותה.‬
‫טוב, כדאי שתשקול מחדש ‫את בחירות התלבושת שלך, פאולו.‬
‫אתה במשפחת גוצ'י, אתה צריך להתלבש בהתאם.‬
‫זה שיק.‬
‫הבעיה של אבא שלי היא שהוא תקוע בעבר.‬
‫הוא מסרב להוביל את גוצ'י אל המאה הבאה.‬
‫כן, גוצ'י בסדר גמור בהשגחתי. ‫-לא!‬
‫לא, אל תדאג. ‫-לא!‬
‫לא. לא.‬
‫היא זקוקה לרעיונות חדשים. אנרגיה חדשה. ‫-כמובן.‬
‫ובמקרה, אני מתפוצץ מרוב יצירתיות.‬
‫כן, כן. ‫-כן, השלפוחית שלי אולי מלאה...‬
‫אבל החלומות שלי מלאים עוד יותר.‬
‫אני כמו מים מתפרצים.‬
‫שמישהו יבנה סכר.‬
‫בבקשה.‬
‫אתה תמיד מנפנף אותי.‬
‫אני מעצב. אני צריך לבטא את עצמי.‬
‫מה כל התלונות הפתאומיות האלה? ‫-יש לי...‬
‫מה אתה רוצה? ‫-כי אתה מתעלם ממני.‬
‫נמאס לי מהדיבורים שלך.‬
‫נמאס לי.‬
‫אתה מעליב אותי בכוונה.‬
‫כן. ‫-לא, לא, לא.‬
‫ג'ני, מותק. ‫-זה מה שהוא רוצה.‬
‫לא. שב. שב! שב. ‫-הצלחת.‬
‫לא שתיתי אספרסו.‬
‫להתראות. ‫-תודה שהזמנת אותנו, דוד.‬
‫לאחיין שלי יש טעם נפלא.‬
‫מתנת חתונה קטנה.‬
‫תודה.‬
‫בואו לניו יורק. טוב?‬
‫טוב לראות אתכם.‬
‫לא האמנתי שנכנסת למכונית.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫אלה שטויות.‬
‫אנחנו לא אצילים.‬
‫סבא שלי, גוצ'יו, ‫היה סבל בבית מלון בלונדון.‬
‫משם עלה לו הרעיון למוצרים מעור.‬
‫כי הוא סחב מזוודות של ‫עשירים אריסטוקרטים.‬
‫גוצ'י היא כמו העוגה.‬
‫מה?‬
‫בהתחלה את חושבת שיש מספיק לכולם...‬
‫אבל אז את טועמת ורוצה עוד‬
‫ואז את רוצה את כולה לעצמך.‬
‫מה איתך?‬
‫אתה מתכוון לשבת ולצפות בהם אוכלים הכול?‬
‫אני? אני גוצ'י רק בשם.‬
‫אין לי את האופי הטוסקני שלהם.‬
‫הוא דולל בדם הגרמני של אימא שלי.‬
‫מתנת החתונה היחידה שקיבלנו ממשפחת גוצ'י.‬
‫קופונים.‬
‫מרגיש כמו מזומן.‬
‫אני בספק.‬
‫זה לא מזומן.‬
‫קונקורד מזוין.‬
‫לאן?‬
‫ניו יורק.‬
‫אה, פטריציה.‬
‫אי אפשר לנהוג לניו יורק, מוכרחים לטוס.‬
‫רוצה לטוס לניו יורק?‬
‫לא.‬
‫כולם אוהבים את ניו יורק.‬
‫אני לא.‬
‫אני רוצה לטוס לניו יורק.‬
‫ניו יורק.‬
‫אני אוהבת את ניו יורק.‬
‫מה את עושה?‬
‫ניו יורק.‬
‫טוב.‬
‫האם את סובלת ממחלות, ‫קשיים כלכליים או שברון לב?‬
‫אני יכולה לעזור לך עם כל אלו ועוד.‬
‫וזה מאוד, מאוד פרטי.‬
‫כי פינה שומרת על דיסקרטיות.‬
‫ועל דיוק רב.‬
‫את יכולה לפנות אליי ללא חשש.‬
‫לא צריך לסבול.‬
‫הלו, עם מי אני מדברת?‬
‫פטריציה.‬
‫בת כמה את, יקירתי?‬
‫עשרים וחמש.‬
‫מה השאלה שלך, פטריציה?‬
‫האם אני אזכה להצלחה?‬
‫את מוכרחה להיות יותר ספציפית.‬
‫באיזה נושא? קריירה, נישואים, מה?‬
‫אני אקבל את מה שאני רוצה?‬
‫זה לא ספציפי.‬
‫אבל אני יודעת מה את רוצה. את רוצה הכול.‬
‫טוב, אל תתאכזבי ‫אם לא תשמעי את מה שאת רוצה.‬
‫בסדר.‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני פינה.‬
‫שלום, פינה.‬
‫ספרי לי הכול.‬
‫אני רואה הון גדול בדרכו אלייך.‬
‫כמה גדול?‬
‫סופיה! סופיה! ‫-סופיה!‬
‫כאן, סופיה!‬
‫אולי, אני לא בטוחה.‬
‫כן, יש לנו משהו. אני יכולה להראות לך.‬
‫עם כל הכבוד, העקבים האלה לא מתאימים לך.‬
‫שלום, דוד.‬
‫לא!‬
‫מה את עושה? פטריציה.‬
‫בחיי!‬
‫האחיינית הנפלאה שלי. פטריציה.‬
‫עברתי בשכונה.‬
‫כן? בשכונה? ‫-קיוויתי שאתקל בך. כן.‬
‫מאוריציו בחור צעיר וחכם מאוד.‬
‫מה מצב היחסים עם אבא שלו?‬
‫לא רע, לא טוב.‬
‫כן.‬
‫אחי אדם קשה מאוד.‬
‫אבל הגיע הזמן שישלימו.‬
‫מאוריציו ואביו, לא?‬
‫מאוריציו רוצה להיות חלק מהמשפחה.‬
‫אני רואה את זה בעיניים שלו.‬
‫אבל?‬
‫אבל הוא זקוק לעזרתך.‬
‫כן.‬
‫טוב, איך אוכל לעזור?‬
‫אולי נוכל לבלות קצת יחד.‬
‫כן, למה לא?‬
‫דוד יקר.‬
‫מאוריציו...‬
‫מלא גאווה.‬
‫כולנו, יקירתי.‬
‫כולנו.‬
‫אני מת על זה.‬
‫יקירתי, את מריחה את זה? תריחי!‬
‫זו המורשת.‬
‫החיות המדהימות האלה.‬
‫את יודעת שהחיות המדהימות האלה ‫הן צאצאיות ישירות...‬
‫של אלו שגוצ'יו קנה בזמנו?‬
‫מגיע להן הכבוד שלנו.‬
‫מגיעה להן הכרת התודה שלנו.‬
‫אלו פרות ולדיצ'יאנה.‬
‫כן, כן. שלום.‬
‫אני רוצה להכיר לכם ‫את האחיין שלי, מאוריציו...‬
‫ואת אשתו היפה והטרייה, פטריציה.‬
‫הנה, תיגעו. ‫-וואו, זה רך.‬
‫גם תריחו. זה נפלא.‬
‫בוא נראה את זה.‬
‫"יום הולדת לך‬
‫יום הולדת לאלדו‬
‫יום הולדת לך"‬
‫אני מוכן! אכבה אותם, נכון?‬
‫קדימה! תעזרו לי לכבות אותם, בבקשה.‬
‫אני מחבב את המקום הזה.‬
‫אני אוהב את המקום הזה.‬
‫אני משעמם אתכם?‬
‫לא, לא. ‫-לא, אנחנו אוהבים.‬
‫כי אני לא יכול לדבר על זה ‫עם הבן שלי, פאולו.‬
‫הוא שונא שיחות על גוצ'י.‬
‫הוא מדבר רק על עצמו.‬
‫אבל כפי שאתם יודעים, הוא עוף מוזר.‬
‫הבן שלי עוף מוזר.‬
‫הוא בהחלט ייחודי.‬
‫חסר תועלת, למרבה הצער.‬
‫מאוריציו!‬
‫כן? ‫-מה שלומך?‬
‫שלומי טוב.‬
‫היום היה יום טוב?‬
‫היה טוב. הראיתי לכם ‫כל מה שיכולתי להראות בפעם אחת.‬
‫כן. תודה רבה, דוד.‬
‫אני שמח. ‫-יפה פה.‬
‫אני אומר את זה ‫כי פטריציה אמרה לי שאולי יעניין אותך‬
‫ללמוד על העסק שלנו...‬
‫שיהיה.‬
‫רודולפו איבד בן.‬
‫אולי אני אקבל אחד. נכון?‬
‫תראי.‬
‫משפחה זה דבר חשוב, מאוריציו.‬
‫לא תוכל למחוק את עצמך מהדיוקן המשפחתי‬
‫רק כי אתה נהנה לשחק במשאיות.‬
‫אני הכי מאושר שהייתי בחיי.‬
‫למה לשנות את זה?‬
‫אתה...‬
‫אתה הרבה יותר מזה.‬
‫אתה יכול לעזור למשפחה.‬
‫משפחות חזקות יוצרות עסקים חזקים.‬
‫אני בהיריון.‬
‫אתה עומד להיות אבא.‬
‫את מה?‬
‫אני בהיריון.‬
‫תעזור לי...‬
‫לא על המצלמה שלי.‬
‫לא על המצלמה. לא על המצלמה. ‫-לא. לא. לא.‬
‫לא על החליפה.‬
‫בוא הנה.‬
‫מאוריציו. אל תישרף.‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫זה יפה מאוד.‬
‫זה במבצע?‬
‫מבצע...‬
‫פטריציה!‬
‫שלום, אלדו. ‫-מאוריציו!‬
‫שלום, אלדו.‬
‫שיקוי הנעורים שלי. זה מה שאת.‬
‫איך ישנתם?‬
‫כמו תינוקות.‬
‫הסוויטה לא תיאמן. תודה.‬
‫נפלא.‬
‫אתה נראה טוב. ‫-תודה.‬
‫אבל את...‬
‫טוב, זה יפה לך מאוד.‬
‫גוצ'י. ‫-גוצ'י?‬
‫נראה טוב כל כך!‬
‫אנחנו מופתעים כל כך.‬
‫כן, פטריציה מודדת לכיף.‬
‫כן. טוב, הנה סוד קטן.‬
‫אל תספרו לאף אחד. רואים?‬
‫בואי, פטריציה.‬
‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫סליחה, מאורי, זה לא אישי.‬
‫כל מה שאת רואה שלך.‬
‫את רוצה, את רואה, זה שלך.‬
‫הנחה משפחתית. ‫-מר גוצ'י!‬
‫כן!‬
‫סלחו לי.‬
‫היי! מה שלומך?‬
‫אז מה דעתך?‬
‫מה אתה יכול לעשות, מאוריציו?‬
‫אה, כן.‬
‫מתאם הפעילות הבין לאומית של גוצ'י.‬
‫מה?‬
‫מה זה אומר בכלל?‬
‫אני לא יודע. זה אומר משהו.‬
‫אתה תהיה העיניים והאוזניים שלי כשאסע.‬
‫אתה תייצג את החברה.‬
‫מול קונים זרים או כל אחד אחר.‬
‫כי עם ההיכרות שלך עם החוק, ‫עם כישורי השפה שלך...‬
‫אתה מושלם לתפקיד.‬
‫אנחנו מוחמאים ואסירי תודה.‬
‫אני יודע. אני שמח.‬
‫כן?‬
‫על מה אתה חושב?‬
‫אני חושב. אני חושב, אני חושב‬
‫וחושב וחושב.‬
‫אני חושב שבהחלט אחשוב על זה.‬
‫לחייכם ולחיי ניו יורק.‬
‫פרנקו. ‫-בוקר טוב.‬
‫בדיוק בזמן.‬
‫הנה. עזור לי.‬
‫כן, כמובן.‬
‫שלום, דוד.‬
‫הדוד המועדף עליי.‬
‫שלום.‬
‫וואו.‬
‫חטוב כל כך.‬
‫עצמות הלחיים שלך מסוגלות לחתוך יהלומים.‬
‫בחייך. מדוע זכיתי לכבוד המפתיע?‬
‫טוב, לפני הכול, באתי‬
‫כדי לומר...‬
‫שלום.‬
‫טוב, שלום!‬
‫היה משהו נוסף?‬
‫מאוריציו ואבא שלי ‫מבלים יחד הרבה בניו יורק‬
‫וחשבתי...‬
‫שאולי אתה ואני נוכל לבלות גם.‬
‫למה שאני...‬
‫טוב, כדי לדון...‬
‫לדון במה?‬
‫ברעיונות שלי.‬
‫יש לך רעיונות?‬
‫האם פילים מחרבנים בג'ונגל?‬
‫נולדתי עם כישרון.‬
‫אני אומן.‬
‫אבא שלי פשוט לא רואה את זה.‬
‫אבל...‬
‫אלה שלך?‬
‫איך המשפחה לא יודעת שיש לך כישרון?‬
‫דומניקו, ידעת שלפאולו יש כישרון?‬
‫אני חושש שלא, אדוני.‬
‫טוב, שנינו יודעים ‫שהוא עיוור בעין אחת וחירש בשנייה, אז...‬
‫זה... ‫-רגע.‬
‫אני אראה לך.‬
‫את אלו עשיתי בהשראת הנסיעה שלי לקובה.‬
‫אני מכנה את האוסף הזה...‬
‫"הוואנה ליברה".‬
‫הרבה צבעי פסטל.‬
‫בהשראת רום, שטוף שמש ומלא גווני חום.‬
‫עירבת צבעי פסטל עם חום.‬
‫כן, כן, כן.‬
‫אני יודע, זה כמו מוזיקה.‬
‫פאולו.‬
‫כן.‬
‫אסור לך להראות אותם לאיש.‬
‫תסתיר אותם.‬
‫אני מתכוון לזה.‬
‫אתה חושש שיגנבו לי את הרעיונות, נכון?‬
‫תקרא לעורך דין.‬
‫לא אתה.‬
‫במשך השנים למדתי...‬
‫שלעיתים קרובות, בעלי כישרון אמיתי ‫אינם מודעים לגאונות שלהם.‬
‫יש לנצור ולהגן עליה.‬
‫בעוד שהחובבנים מתרוצצים...‬
‫וצועקים בקול את הרעיונות הנפלאים שלהם,‬
‫מתחננים שיכירו בהם.‬
‫עיוורים לגמרי...‬
‫לכך שהם...‬
‫בינוניים.‬
‫אחייני היקר, אתה כבשת...‬
‫פסגה חדשה של בינוניות.‬
‫השגת גם דבר שלא יעלה על הדעת.‬
‫מצאת את הדבר היחיד...‬
‫עליו אביך ואני מסכימים.‬
‫חוסר היכולת המוחלט שלך.‬
‫אה, לא.‬
‫סלח לי.‬
‫אבל אני צריך ללכת לפגישה.‬
‫אתה עיצבת את הצעיף הזה, נכון?‬
‫כן.‬
‫זה צעיף הדגל שלי.‬
‫הוא עטף את הצוואר ‫של כמה מהנשים היפות בעולם.‬
‫ג'קי או, גרייס, סופיה.‬
‫תחקור אותו היטב.‬
‫בלי חום, בלי פסטל.‬
‫בוא. ‫-כן.‬
‫אני לא זקוק לאף אחד.‬
‫אני פאולו.‬
‫פאולו גוצ'י.‬
‫ואני אתחיל...‬
‫ליין משלי.‬
‫מר גוצ'י.‬
‫אתה בסדר? ‫-כן, כן.‬
‫אבא שלי חולה.‬
‫צ'או, פרנקו. ‫-צ'או, פרנקו.‬
‫מאורציו.‬
‫סלחו לי.‬
‫מה זה?‬
‫אני סבא?‬
‫קוראים לה אלסנדרה.‬
‫כמו אימא של מאוריציו.‬
‫של מי היה הרעיון הזה?‬
‫שלי.‬
‫אלסנדרה.‬
‫בוא. בוא הנה.‬
‫בוא, בוא, בוא.‬
‫בן שלי.‬
‫עכשיו אתה תדאג לגוצ'י.‬
‫אני שמח שלא נולד בן.‬
‫אנחנו צריכים עוד נשים במשפחה הזאת.‬
‫אין בעולם אהבה גדולה יותר ‫מהאהבה של אב לבנו.‬
‫עם כמה יוצאים מן הכלל.‬
‫תודה שבאת, דוד.‬
‫בוא לניו יורק. תצטרף למשפחה.‬
‫תגרום לו להתגאות.‬
‫אני אחשוב על זה.‬
‫כן.‬
‫הבית בסנט מוריץ.‬
‫שני בתים על החוף, ‫אחד בנסאו, השני בטאורמינה.‬
‫עשרים ושלושה סוסים.‬
‫דירת פנטהאוז בגלריה פסארלה...‬
‫היחידה במילאנו עם בריכת שחייה.‬
‫וכמובן, 50% מהמניות של גוצ'י.‬
‫אבל יש סיבוך קל.‬
‫הוא, רודולפו, ‫מעולם לא חתם על תעודת המניה.‬
‫- קבוצת גוצ'י בע"מ -‬
‫טוב, מה זה אומר?‬
‫תצטרך לשלם מס ירושה.‬
‫זה בסדר.‬
‫בכמה מדובר?‬
‫עלול לעלות 14 מיליארד לירות.‬
‫ארבע עשרה מיליארד? ‫-כן.‬
‫לא אוכל לשלם את זה.‬
‫טוב, אתה יכול למכור את המניות שלך.‬
‫למי?‬
‫אני יכול לחשוב על אנשים מתאימים. ‫-תודה.‬
‫תשאיר את המסמכים אצלנו.‬
‫נעבור עליהם כשנסיים להתאבל.‬
‫כמובן.‬
‫מי הוא חושב שהוא?‬
‫מציע שתמכור את כל המניות שלך.‬
‫טירוף.‬
‫ארבע עשרה מיליארד זה לא סביר בכלל.‬
‫ורק כי אביך שכח לחתום.‬
‫עשר עלה מייצג גניבה או אובדן.‬
‫מישהו מנסה להשיג את מה ששייך לך.‬
‫אל תתני להם לקחת את זה.‬
‫ואל תבטחי באיש.‬
‫כי אני רואה ניצול של אמון.‬
‫ניסיון לרמות אותך בביתך. את מבינה?‬
‫כן, פינה.‬
‫תסתובבי תמיד עם משהו אדום להגנה.‬
‫ותלבשי יותר ירוק, ירוק מטהר.‬
‫ירוק לא מתאים לשפתון שלי.‬
‫תחליפי שפתון.‬
‫את כבר יפה מאוד.‬
‫או שתלבשי תחתונים ירוקים.‬
‫אולי הגיע תורך לקחת.‬
‫אל תיתני לכוחות סביבך להכתיב לך מי את.‬
‫את חזקה. את מדהימה.‬
‫ותראי את זה.‬
‫יש בחייך אהבה גדולה.‬
‫יחד תוכלו לכבוש את העולם.‬
‫פטריציה, תסתכלי עליי.‬
‫את תהיי המלכה. את.‬
‫- גוצ'י -‬
‫היי!‬
‫איזה יופי.‬
‫טוב מאוד לראות אתכם.‬
‫בואו. בואו.‬
‫יש לי הרבה לראות לכם.‬
‫- מאוריציו -‬
‫זה המשרד החדש שלך.‬
‫וואו.‬
‫אני אהיה מעבר למסדרון.‬
‫אם תזדקק לי.‬
‫טוב.‬
‫תסתכלו. תיהנו.‬
‫תודה. ‫-צ'או, אלדו.‬
‫צ'או.‬
‫קניתי לחם טרי.‬
‫אם לא אכלת ארוחת בוקר, ‫אבא שלך יכעס עלייך מאוד.‬
‫אירה?‬
‫כן?‬
‫אירה, זה שלך?‬
‫כן.‬
‫מתנת יום הולדת. מבעלי.‬
‫זה גוצ'י.‬
‫בדיוק כמו שלך.‬
‫באיזו חנות של גוצ'י הוא קנה אותו?‬
‫- תיק יד של גוצ'י ‫29.99 דולר -‬
‫- תיקי גוצ'י מקוריים -‬
‫מי מייצר את הדברים האלה?‬
‫מי אפשר לזה לקרות?‬
‫הם די טובים, יחסית לזיופים.‬
‫אני הייתי קונה אותם.‬
‫אל תהיה טיפש.‬
‫אל תקראי לי טיפש, מתוקה.‬
‫זה לא מה שאמרתי. ביקשתי שלא תהיה טיפש.‬
‫זה מצב רציני ואתה מתבדח.‬
‫לפחות השם שלי מופיע על הספלים, לא שלך.‬
‫השם שלנו, מתוק.‬
‫על זבל.‬
‫אלה לא זיופים, דרך אגב.‬
‫אלה העתקים.‬
‫פשוט הופתעתי מאוד.‬
‫את יודעת מה עוד יפתיע אותך?‬
‫כמה שזה רווחי.‬
‫מה עם האיכות?‬
‫והפרות הקדושות שלכם?‬
‫איכות זה לעשירים.‬
‫אם עקרת בית מלונג איילנד רוצה‬
‫לחיות באשליה שהיא לקוחה של גוצ'י,‬
‫למה לא? תני לה.‬
‫כי זה פוגע באמינות של גוצ'י.‬
‫פטריציה, אלה אנחנו.‬
‫זה לא משחק לבנות.‬
‫כן, אבל אלדו, היא צודקת.‬
‫הדברים האלה... הם זבל.‬
‫זו לא המהות של גוצ'י.‬
‫גוצ'י...‬
‫תהיה מה שאני אומר שהיא תהיה.‬
‫אני הפכתי אותה לאימפריה.‬
‫לא רודולפו‬
‫ובטח שלא הבן שלי.‬
‫וגם לא אתה, כמובן, אז...‬
‫בלעדיי‬
‫כולכם עדיין הייתם ‫גורפים חרא של פרות בטוסקנה.‬
‫זאת עובדה.‬
‫תזכרו את זה.‬
‫אנחנו צריכים לזכור את זה.‬
‫- תצוגת אופנת האביב של ג'יאני ורסצ'ה ‫מילאנו, 1983 -‬
‫בראבה!‬
‫מרטיני, בבקשה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אהבת את התצוגה?‬
‫היא הייתה יוצאת מן הכלל.‬
‫הקווים והגוונים.‬
‫מה השם שלך?‬
‫השם שלי?‬
‫מאוריציו.‬
‫מאוריציו מה?‬
‫מאוריציו גוצ'י.‬
‫מאוריציו גוצ'י. מה תגידו על זה? גוצ'י.‬
‫עיצבתי לגוצ'י חלונות ראווה. ‫-אה, באמת? לאיזו חנות?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫זה היה פשוט נורא.‬
‫וולט, דרך אגב.‬
‫אני מעצב.‬
‫טוב, וולטר.‬
‫אולי יום אחד תעצב בשבילי.‬
‫לא. אף מעצב כאן לא יעבוד עם גוצ'י.‬
‫עכשיו, גוצ'י...‬
‫גוצ'י זו סתם אופרטה זולה.‬
‫טוב, תיהנה.‬
‫אתה רוצה שישאירו לך אבק?‬
‫אתה רוצה להמשיך ‫למכור ספלי קפה בשדות תעופה?‬
‫זו המורשת שלך?‬
‫הגיע הזמן להיפטר מהאשפה.‬
‫אלדו ופאולו, הם רעל.‬
‫הם בושה לחברה הזאת...‬
‫וכולם יודעים את זה.‬
‫הם צריכים ללכת.‬
‫ואנחנו צריכים לארגן את העסק המזדיין שלך.‬
‫פטריציה...‬
‫הם המשפחה שלי.‬
‫גם אני.‬
‫הוא מתחיל מלחמת סחר.‬
‫פאולו בקושי מסוגל לממן זוג גרביים‬
‫שלא נדבר על מלחמה עם אף אחד.‬
‫אני לא רוצה לראות.‬
‫כן, אבל הוא עדיין יכול להוות בעיה.‬
‫אלדו העניק לו מספר מניות בחברה.‬
‫כן, אבל אלדו לא הבין ‫כמה טיפש יהיה הבן שלו.‬
‫מאוריציו, צריך לגשר על הקשר עם פאולו ‫ולמצוא פתרונות.‬
‫אתה יודע כמה רגשן הוא.‬
‫הוא מוקף כל הזמן באנרגיה הגברית הזאת.‬
‫אשתו לא בדיוק מבריקה.‬
‫הוא זקוק למישהו לדבר איתו. ‫מישהו שהוא בוטח בו, שמקשיב לו.‬
‫מי למשל?‬
‫פאולו אוהב אותי.‬
‫אכן יש לך יתרון טבעי. ‫את לא ממשפחת גוצ'י.‬
‫אני צריך אספרסו.‬
‫אפשר לשאול אותך שאלה?‬
‫הרגע שאלת.‬
‫הרגע שאלת אותי שאלה.‬
‫את בעצם רוצה לדעת אם ‫אפשר לשאול שתי שאלות,‬
‫שאחת מהן כבר שאלת.‬
‫זה טוב. דומניקו, מצחיק מאוד.‬
‫טוב, הנה השאלה השנייה שלי.‬
‫מה לדעתך התכלית שלך בגוצ'י?‬
‫זה ריאיון עבודה?‬
‫אולי.‬
‫אני פועל למען שימור.‬
‫גוצ'י זו חיה נדירה. מוכרחים להגן עליה.‬
‫מפני מי?‬
‫מפני מי שמסכן אותה.‬
‫מאוד מעניין בעיניי שיש ‫לך חיבור חזק כל כך‬
‫לדבר שאינו שלך.‬
‫כן.‬
‫לפעמים רק צופה מבחוץ ‫מסוגל לראות את האמת.‬
‫בראבו.‬
‫פאולו, זה מזכיר לי את הילדות שלי.‬
‫כן, טוב, זה זיכרון עטוף בלייקרה.‬
‫זה מאוד אתה. יוצא מן הכלל.‬
‫את באמת חושבת?‬
‫יש לך כישרון, אני אומרת לך.‬
‫טוב, תפסיקי.‬
‫תפסיקי, את תגרמי לי...‬
‫את תגרמי לי לבכות.‬
‫אף אחד מעולם לא אמר לי את זה. אף אחד.‬
‫פאולו, למה אין לך ליין משלך?‬
‫אלו רק חומרי דמה.‬
‫לא אוכל להרשות לעצמי חומרים רציניים.‬
‫עם הכישרון, היכולות והחזון שלך...‬
‫אתה צוחק?‬
‫גוצ'י זקוקה לדם חדש.‬
‫להתראות, שנות השלושים.‬
‫שלום, שנות השמונים, אה?‬
‫הוצאת לי את המילים מהבטן.‬
‫פאולו גוצ'י מגיע.‬
‫קדימה.‬
‫היחס של אבא שלך אליך מגעיל אותי.‬
‫נטש אותך כדי לטפח את מאוריציו.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫מי הוא חושב שהוא?‬
‫דינוזאור שהתחפש לחור תחת.‬
‫היית קומיקאי בגלגול הקודם.‬
‫מאוריציו אוהב אותך.‬
‫הוא תמיד אהב.‬
‫טוב, גם אני אוהב את בן הדוד שלי.‬
‫הוא שקט כמו עכבר קטן.‬
‫עכברי פצפוני.‬
‫הוא לא צורח כמו השאר.‬
‫לא, הוא לא. ואתה ומאוריציו יחד...‬
‫זה יהיה מדהים.‬
‫זה פרק חדש עבור גוצ'י. ‫-לא, לא, לא.‬
‫אבא שלי לעולם לא ירשה לזה לקרות.‬
‫הוא תופס חזק מאוד באפרסקים הקטנים שלי.‬
‫פאולו...‬
‫אולי הגיע הזמן...‬
‫עם כל הכבוד...‬
‫להשאיר אותו מאחור.‬
‫אתה ראוי.‬
‫אני באמת יודע...‬
‫משהו על אבא שלי.‬
‫את יודעת לשמור סוד?‬
‫תישבעי באלוהים.‬
‫האב, הבן ובית גוצ'י.‬
‫טוב.‬
‫את יודעת...‬
‫אתה לא חייב לספר.‬
‫תקשיב... ‫-פשוט...‬
‫אני יכולה לחזור בכל זמן. ‫נדבר על העיצובים שלך.‬
‫אבל מה ייצא לי מכל זה?‬
‫נוכל להציע לך עסקה בלעדית ‫להפצת הליין שלך בחסות גוצ'י.‬
‫כדאי שאדבר עם מאוריציו.‬
‫דיברת איתו?‬
‫מתי?‬
‫היום.‬
‫הוא הראה לי את העיצובים שלו.‬
‫למה לא אמרת לי?‬
‫אני אומרת לך עכשיו.‬
‫פטריציה, זה לא העניין.‬
‫אל תתמקד בתהליך, תתמקד בתוצאה.‬
‫אמרתי לו...‬
‫שנפיץ את ליין ההלבשה שלו בחסות גוצ'י ‫והוא התחייב לעסקה.‬
‫מאוריציו, העיצובים האלה לא יראו אור יום.‬
‫אנחנו צריכים שפאולו יהיה בצד שלנו.‬
‫איזה משחק את משחקת?‬
‫אני דואגת לאינטרסים שלנו.‬
‫זה משחק?‬
‫מאו, מאו!‬
‫תודה שבאת.‬
‫חשבתי שאיבדתי את המגע שלי.‬
‫לא, עוד לא.‬
‫שלום, פאולו.‬
‫זה נשמע דחוף, אז באתי מיד.‬
‫טוב מאוד.‬
‫קיבלתי את זה משלוש "מזכירות" שלו לשעבר.‬
‫הוא לא הכי אהוב על האקסיות שלו.‬
‫למעשה, כולן מתעבות אותו.‬
‫גוצ'י היא חור שחור גדול מאוד ‫של הכנסות שלא דווחו.‬
‫פאולו, זו הונאה‬
‫בקנה מידה עולמי.‬
‫באיטליה המיסים בסדר, אבל באמריקה‬
‫המצב שונה מאוד.‬
‫כדאי שנשמור את זה לעצמנו.‬
‫אבל נוכל להשתמש בזה‬
‫בתור קלף מיקוח כדי לשכנע אותו.‬
‫וכשאתה‬
‫לצידי‬
‫יש לנו את הרוב שאנחנו צריכים‬
‫כדי שתהיה אדם בזכות עצמך.‬
‫והוא לא יסתבך בצרות אמיתיות, נכון?‬
‫לא. בשלב הזה,‬
‫במקרה הגרוע ביותר, הוא ישלם מיסים.‬
‫הם ייתנו לו עונש קל.‬
‫זה קורה כל הזמן.‬
‫אבל חשוב מזה, הוא יראה אותך.‬
‫הוא יראה אותך.‬
‫סוף סוף אוכל להמריא...‬
‫כמו יונה.‬
‫נמאס לי שעוצרים בעדי.‬
‫אבא, נמאס לי שעוצרים בעדי.‬
‫אני רציני.‬
‫נמאס לי שעוצרים בעדי.‬
‫אני רוצה חופש.‬
‫אני רציני.‬
‫לא, אני רציני.‬
‫הלו?‬
‫כן. ה... ‫-הלו, אתה שומע אותי?‬
‫לא, השיחה מקוטעת ואני... ‫-עכשיו אתה שומע אותי?‬
‫אני יכול לחזור אליך. ‫-לא, לא. עכשיו חצות.‬
‫השעה מאוחרת כאן. ספר לי מה העניין.‬
‫מה קרה?‬
‫אני רוצה את החופש שלי.‬
‫נמאס לי שעוצרים בעדי.‬
‫אני רציני.‬
‫חופש?‬
‫פאולו, חכה בבקשה למחר.‬
‫אדבר איתך בבוקר, בסדר? אני עסוק.‬
‫יש לי את דוחות המיסים שלך.‬
‫מיסים? על מה אתה מדבר?‬
‫זהו זה, פאולו. ‫-אני לא רוצה לחשוף אותך, אבא.‬
‫אדבר איתך מחר. לך לישון.‬
‫אתה צריך לישון, פאולו. בסדר?‬
‫היי, אדריאנה. מה שלומך?‬
‫היי.‬
‫אל.‬
‫מה?‬
‫- משרד האוצר -‬
‫מה?‬
‫העלמת מס פלילית נשמע לי די רציני.‬
‫מה אם הם ימשיכו לחקור?‬
‫מה אם הם ימצאו עוד לכלוך?‬
‫אבא שלי, הוא בן 70.‬
‫הוא כבר לא בחור צעיר.‬
‫היינו אמורים רק להבהיל אותו.‬
‫אתה חושב שהוא יידע שזה אנחנו?‬
‫פאולו, לא, לא, לא. הוא יהיה בסדר.‬
‫אשלח בשבוע הבא טיוטה של החוזה שלך‬
‫ונתחיל לייצר את הליין שלך ‫זמן קצר לאחר מכן.‬
‫הליין שלי?‬
‫איך אוכל לחשוב על הליין שלי ‫כשאבא שלי עלול להיות בצרות?‬
‫פאולו, זה לא מה שרצית?‬
‫פאולו...‬
‫איך יכולת לעשות לי את זה?‬
‫מר אלדו גוצ'י.‬
‫בית המשפט מוצא אותך אשם בחמש עבירות ‫אי הגשת דוחות החזרי מס מדויקים,‬
‫עבירה אחת של אי דיווח ‫על חשבון בנק במדינה זרה‬
‫ושתי עבירות הונאה בנקאית.‬
‫אני דן אותך בזאת לשנה ויום ‫בבית הסוהר המדיני.‬
‫המשפט ננעל בזאת.‬
‫ערב טוב. אתה פאולו גוצ'י?‬
‫האחד והיחיד.‬
‫דו"ח חנייה נוסף?‬
‫צו מניעה?‬
‫טוב, הפרת זכויות בלעדיות מסוימות ‫השייכות לבעל הזכויות.‬
‫בניהן הזכות לייצר, להפיץ, להציג ‫או לבצע עבודות המוגנות בזכויות יוצרים.‬
‫בעל הזכויות?‬
‫אני הזכות.‬
‫אני מצטער.‬
‫תעשה משהו. ‫-הזכויות שייכות לגוצ'י בע"מ.‬
‫בבקשה, ההופעה הסתיימה. תודה.‬
‫התקדמו אל היציאה, בבקשה.‬
‫אנחנו צריכים ללכת, בבקשה, כולם.‬
‫רדו מהמסלול. תתקדמו, בבקשה.‬
‫ההופעה הסתיימה.‬
‫התקדמו אל היציאה.‬
‫פאולו.‬
‫למה?‬
‫למה עשיתם את זה?‬
‫מה עשינו? ‫-מה קרה?‬
‫אל תסתכל עליי אפילו, ‫חתיכת שק תפוחי אדמה שקרן.‬
‫תסתום את הפה שלך. ‫-פאולו‬
‫יש פה כנסייה.‬
‫תסתום את הפה. ‫-את תסתמי.‬
‫תחשוב על אלסנדרה.‬
‫תכניס אותה לרכב.‬
‫תכניס אותה לרכב. ‫-מה קרה?‬
‫אתה...‬
‫ואת! ‫-טוב. טוב!‬
‫עקרתם לי את הלב ונתתם לו למות ברחוב.‬
‫אלוהים. אשתי...‬
‫אשתי נאלצה לשיר עד שהצטרדה‬
‫כשהבנו מה לעזאזל קרה.‬
‫למה דיווחתם שהפרתי זכויות יוצרים?‬
‫גוצ'י זה גם השם שלי.‬
‫אתה ניצלת את השם גוצ'י.‬
‫לא, לא.‬
‫ופתחת במלחמת סחר. ‫-לא. אני... לא.‬
‫לא נכון. אני נשבע שלא, בסדר?‬
‫זה השם שלי. ‫זה בכלל לא השם האמיתי שלך, בסדר?‬
‫מאו...‬
‫מאו, זה אני, פאולו.‬
‫איך יכולת?‬
‫אבל אנחנו משפחה, אה?‬
‫מה עם העסק המשפחתי שלנו?‬
‫אתה צודק.‬
‫אתה צודק. ‫-לא.‬
‫אנחנו עסק משפחתי.‬
‫אתה צודק, אני לא רוצה שתיפגע. ‫-אני רוצה לעשות את הדבר הנכון.‬
‫אבל פאולו, יש לנו הצעה בשבילך.‬
‫זו הדרך היחידה.‬
‫סליחה.‬
‫אנחנו רוצים לקנות את המניות שלך בגוצ'י.‬
‫יש לך אומץ, את יודעת?‬
‫והמנגואים שלה גדולים יותר משלך.‬
‫אתה חתיכת טיפוס, אתה יודע?‬
‫בן הדוד עורך הדין השקט שלי.‬
‫טוב. ‫-העכבר הפצפון הוא טיפוס.‬
‫היי, תיזהר. ‫-מי ידע?‬
‫שנינו יודעים שזה לטובה.‬
‫לעולם אל תתבלבל בין חרא ושוקולד.‬
‫אולי הם נראים אותו דבר...‬
‫אבל הטעם?‬
‫שונה מאוד.‬
‫סמוך עליי, אני יודע.‬
‫אני מעדיף לראות את גוצ'י נשרפת ‫מאשר למסור אותה לכם, ממזרים.‬
‫קדימה, נלך.‬
‫פאולו...‬
‫בוא נלך, מאוריציו. קדימה.‬
‫איך את יודעת את כל זה?‬
‫מאוריציו, אתה יכול...‬
‫זו המשטרה.‬
‫המשטרה כאן?‬
‫כן. המשטרה הפיננסית.‬
‫לכו. ‫-עלו למעלה.‬
‫התאספו סביבי.‬
‫קדימה.‬
‫בבקשה. לשם.‬
‫אני יכול לעזור לך? ‫-לא.‬
‫אני יכולה לעזור לך?‬
‫כמובן, גברתי.‬
‫פטריציה גוצ'י.‬
‫אלברטו דה רנזי. האחראי על המבצע.‬
‫לא ולא, תודה. אנחנו לא שותים.‬
‫ג'וני ווקר? טיפת מים? ‫-לא, תודה.‬
‫דרכון, בבקשה.‬
‫ותפתח את מגן הפנים.‬
‫תודה.‬
‫תודה, רוברטו.‬
‫אתה לא מקשיב לי.‬
‫אני כאן כדי לעזור לך.‬
‫תודה לך, גברת גוצ'י.‬
‫אנחנו רק צריכים לבצע כמה בדיקות נוספות.‬
‫בבקשה, תן לי לעזור לכם.‬
‫יש לי תושייה רבה. בוא נדבר.‬
‫אין לנו מה להוסיף בשלב זה.‬
‫תודה. תודה.‬
‫תודה לכם.‬
‫פטריציה, בבקשה.‬
‫להתראות, גברת גוצ'י. ‫-דומניקו, בבקשה.‬
‫לקח לך המון זמן.‬
‫מאוריציו התקשר מסנט מוריץ,‬
‫הוא אמר שאת מוזמנת להצטרף מתי שתרצי.‬
‫הם לקחו את הנעליים של הבת שלי.‬
‫מה העניין עם החתימה המזויפת?‬
‫איזו חתימה מזויפת?‬
‫את לא יודעת על זה כלום?‬
‫תסלק אותם.‬
‫כן. ‫-כן.‬
‫פאולו.‬
‫חייב להיות הוא.‬
‫כן. אמרתי לך שהוא יגרום לצרות.‬
‫טיפש.‬
‫מאוריציו?‬
‫פאולה.‬
‫ידעתי שזה אתה. ‫-וואו!‬
‫פאולה.‬
‫אתה נראה אותו הדבר.‬
‫גם את.‬
‫בוא איתנו.‬
‫לא... ‫-אמרת שתבוא.‬
‫לא. תמיד רציתי לבוא.‬
‫אמרת שתבוא.‬
‫מאוריציו, מאוריציו!‬
‫מקווה שאני לא מפריעה. ‫-לא, מובן שלא. את לא מפריעה.‬
‫אני רואה שקישטתם את העץ.‬
‫כן.‬
‫חברים, זו פטריציה.‬
‫היי, פטריציה. ‫-וזאת אלסנדרה.‬
‫שלום. ‫-את פרנקו וג'יאני אתן מכירות, כמובן.‬
‫זו חברתי, פאולה‬
‫וכל אלו העבדים שלה.‬
‫אלסנדרה.‬
‫אה, סליחה.‬
‫מה דעתכם על המקרונים?‬
‫אלו עם אגוזי הלוז פשוט מעלפים.‬
‫כן. איפה קנית אותם?‬
‫יש מקום קטן וחמוד ‫על יד הנוטרדאם די לורט בפריז.‬
‫"דה לורט". נוטרדאם דה לורט.‬
‫נכון. ‫-דה לורט.‬
‫מאוריציו ואני גרנו שם לפני חמש שנים.‬
‫זה היה ביקור מדהים.‬
‫התחננתי בפני מאוריציו ‫שייקח אותי לשם ביום ההולדת ה-25 שלי‬
‫והוא הסכים, כמובן.‬
‫ברגע שנחתנו הלכנו למסעדת ז'ול ורן‬
‫במגדל אייפל.‬
‫היא נמצאת בקומה האחרונה.‬
‫לא, לא, לא. היא בקומה השנייה.‬
‫זה היה מרהיב.‬
‫אחר כך הלכנו למוזיאון הלובר.‬
‫תמיד חלמתי לראות את הלובר.‬
‫הזמנו סיור פרטי. תודה לאל.‬
‫דמיינו את כל ההמון. לא הייתי שורדת.‬
‫הם רק רצו לדעת מאיפה המקרונים, מותק.‬
‫אני מספרת להם.‬
‫כן, את מוסיפה לסיפור המון פרטים מיותרים.‬
‫לא נראה לי שזה מפריע להם.‬
‫גם אם כן, הם לא היו אומרים.‬
‫אתה פרט מיותר.‬
‫אני מנסה לומר לך‬
‫שדה סול הוא היחיד ‫שראה את המסמכים לפני חתימה.‬
‫הוא עבד תחת אבא שלי ‫במשך עשר שנים והוא מעולם לא פקפק בו.‬
‫אני בוטח בו.‬
‫הוא לא הבעיה.‬
‫שמעתי איך דיברת אליי ‫בארוחה. הוא לא הבעיה?‬
‫הייתי עייף.‬
‫בפעם הבאה, אל תביך אותי מול האנשים האלה.‬
‫האנשים האלה חברים שלי.‬
‫הקשר שלי עם רובם ארוך יותר מהקשר שלנו.‬
‫הוא הבעיה. תגיד את זה!‬
‫פטריציה, הייתי עייף. אני עייף.‬
‫אז תתעורר ותגיד את זה.‬
‫טוב.‬
‫גרמת לי לפעול מאחורי הגב של המשפחה שלי.‬
‫סכסכת בין אבא לבן‬
‫וביני לבין פאולו.‬
‫פקפקת באדם כמו דומניקו דה סולה,‬
‫האדם היחיד שאבי בטח בו.‬
‫הדברים האלה משפיעים ‫על הסביבה שבה אני פועל. משפיעים עליי.‬
‫למעשים יש השלכות.‬
‫עשיתי את זה למענך. עזרתי לך.‬
‫אני לא אתנצל על זה. לא תודה.‬
‫דוד שלי בכלא ובן דוד שלי חושב שאני חלאה.‬
‫זו עזרה בעינייך?‬
‫אל תפיל עליי את הבעיות של גוצ'י, טוב? ‫אני רק מסדרת את הבלגן שלך.‬
‫מעולם לא ביקשתי את עזרתך.‬
‫מאוריציו...‬
‫רק יחד אנחנו חזקים יותר.‬
‫הדבר היחיד שאני צריך ממך,‬
‫זה שתתרחקי מגוצ'י לפני שתגרמי נזק נוסף.‬
‫אני יכול לטפל בזה בעצמי.‬
‫זה ברור?‬
‫למען האמת, אני מתערבת‬
‫רק כי אתה תינוק קטן, טיפש וחסר יכולת.‬
‫אתה פרחח קטן וחלש.‬
‫אתה באמת רק חצי גוצ'י.‬
‫החצי המחורבן.‬
‫ואת רוצה גבר אמיתי?‬
‫הנה.‬
‫אולי תתבגרי קצת.‬
‫אדום, ירוק, אדום, ירוק. אדום.‬
‫ירוק. ‫-אדום.‬
‫ירוק. ‫-טוב מאוד, אלס‬
‫ירוק, אדום. ‫-ירוק.‬
‫זהו זה. ‫-ירוק.‬
‫אדום, ירוק, אדום, ירוק, אדום, כחול.‬
‫אדום, ירוק. אדום, ירוק. אדום, כחול. ‫-אדום, ירוק. אדום, ירוק. אדום, כחול.‬
‫אדום, ירוק, אדום, ירוק, ‫אדום, כחול. צהוב. בסדר.‬
‫אדום. ירוק. אדום. ירוק. אדום. ‫-אדום. ירוק. אדום. ירוק.‬
‫כחול. צהוב. ‫-כחול. צהוב.‬
‫את מאוד... ‫-המנצחת.‬
‫המנצחת זוכה במתנה.‬
‫לאלסנדרה.‬
‫תודה, אימא.‬
‫נשחק אחר כך.‬
‫מי זה?‬
‫סובבי אותו.‬
‫מי זה...‬
‫מי מסתתר שם?‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫את אוהבת אותו?‬
‫לאבא, ממני.‬
‫אתה יכול להחליף רצועה אם הצבע לא לטעמך.‬
‫לא. זה בסדר.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫לאימא, מאבא.‬
‫אני אף פעם לא יודע מה לקנות לך.‬
‫אני בטוחה שזה מושלם.‬
‫כרטיס מתנה של בלומינגדייל'ס.‬
‫כן, עכשיו תוכלי לקנות מה שתרצי.‬
‫אתה יודע שאני לא קונה שם.‬
‫טוב, תמיד יש פעם ראשונה.‬
‫פאולה, יקירתי.‬
‫אהבתי את התלבושת הלבנה.‬
‫שיק מאוד.‬
‫הכנתי שטרודל לך ול-מ'.‬
‫זה הדבר היחיד שאני יודעת להכין.‬
‫אני בדיאטה, אבל אני בטוחה ‫שמאוריציו יאהב את השטרודל שלך.‬
‫רוצה סיגריה?‬
‫לא.‬
‫גנבת פעם משהו, פאולה?‬
‫מה?‬
‫סלחי לי.‬
‫אני מנסה ללמד את אלסנדרה‬
‫כמה זה חשוב לא לגעת במה ששייך לאחרים.‬
‫אני לא מחשיבה את עצמי אדם מוסרי במיוחד,‬
‫אבל אני הוגנת.‬
‫מה שאני לא מסוגלת להבין...‬
‫זה אנשים שגונבים בגלל אגו.‬
‫או בגלל העונג בדבר.‬
‫בשביל סיפוק אישי.‬
‫אבקש מהעוזרת למסור את השטרודל.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫אתה אוהב את השיער שלי?‬
‫מאוריציו, אתה אוהב את השיער שלי?‬
‫כן, יפה מאוד.‬
‫שיקי מאוד.‬
‫חשבתי שמחר...‬
‫פרנקו יגיע מחר בצהריים.‬
‫למה?‬
‫כדי להחזיר אתכן למילאנו.‬
‫אפשר לפחות לדבר על זה?‬
‫אמצא את המילים הנכונות ‫כדי לומר מה שאני רוצה כשארגיש מוכן.‬
‫אתה פוגע בי מאוד.‬
‫פאולו לא מוכן.‬
‫הוא מפחד מאביו יותר מדי.‬
‫הוא טובע בחובות.‬
‫אבל לא נוכל לקנות את החלק שלו.‬
‫אנחנו זקוקים למשקיע, מאוריציו.‬
‫את מי אתה מציע?‬
‫"אינבסטקורפ".‬
‫חברה בבעלות נמיר קירדר. ‫הוא מעצמה עיראקית.‬
‫הם אוהבים השקעות קמעונאיות יוקרתיות.‬
‫הם קנו את "טיפאני'ס" ב-84' ‫ושיקמו את החברה במהירות.‬
‫מאוריציו.‬
‫תתחיל את התהליך. אחזור בקרוב.‬
‫משהו שונה.‬
‫מאוריציו השתנה.‬
‫הוא מתנהג בצורה מוגזמת...‬
‫ומטורפת.‬
‫והאישה הזאת...‬
‫אל תפחדי.‬
‫בלעדייך, הוא כלום.‬
‫לגברים יש בעיה איומה, ‫הם חושבים שהם חכמים יותר ממה שהם באמת.‬
‫אל תאפשרי לאנרגיה השלילית הזאת לכרסם בך.‬
‫תזכרי...‬
‫את בלתי ניתנת לעצירה, פטריציה.‬
‫תגידי את זה.‬
‫אני בלתי ניתנת לעצירה.‬
‫אני רק מחצית מגוצ'י.‬
‫אני מייצג את האינטרסים שלי.‬
‫אני רוצה מישהו שיוביל את גוצ'י ‫לחזית האופנה המודרנית.‬
‫אני רוצה שותף שייקנה ‫את החצי השני של גוצ'י‬
‫שגורם לי לכאב ראש.‬
‫החצי שמונע מגוצ'י להיות נהדרת.‬
‫החצי ששייך לדוד ולבן הדוד שלך.‬
‫אינבסטקורפ הצליחו עם טיפאני.‬
‫היא קמה לתחייה.‬
‫נכון. אבל טיפאני זה לא גוצ'י.‬
‫גוצ'י זה עסק משפחתי.‬
‫וזה אומר בעיות משפחתיות.‬
‫כן, טוב, הבאתי לך משהו.‬
‫אדום-יין.‬
‫עשר רחב במידה אמריקאית, נכון?‬
‫הדגם הזה הוא חלק מהאוסף הקבוע‬
‫של מוזיאון המטרופוליטן בניו יורק.‬
‫אי אפשר לקנות אותו בשום מקום.‬
‫ועכשיו הוא שלך.‬
‫כן, אני...‬
‫טוב, אני...‬
‫טוב, אז מתי?‬
‫אני צריך להתקלח.‬
‫אם היית מריח את המפשעה שלי, היית מבין.‬
‫לא, לא...‬
‫פאולו.‬
‫בוא.‬
‫אני חושב שהיא...‬
‫לא, אני יודע.‬
‫אני יודע, היא... ‫-אתה יודע מה?‬
‫אין שם מכוניות.‬
‫טוב, לא, לא.‬
‫היא שם.‬
‫היא שם. היא כאן, אני יודע.‬
‫לכל הרוחות. היא כאן.‬
‫איזו מכונית זאת?‬
‫פיאט 600.‬
‫פיאט.‬
‫פיאט 600.‬
‫פאולו, היא כאן.‬
‫הנה. כאן.‬
‫טוב...‬
‫לא ידעתי שתישלח לכלא.‬
‫מה? ‫-אני שונא את עצמי בגלל זה.‬
‫לא, בבקשה.‬
‫מה עשית פה? מה זה?‬
‫טוב, הייתי קצת לחוץ.‬
‫לא, זה...‬
‫אנחנו מוכרחים לנקות את זה. ‫-חיי היו קשים. קשים מאוד.‬
‫לא חרבנתי כבר שבוע. ‫-לא, זה מטונף!‬
‫ואשתו הכלבה הבטיחה שתעזור לי.‬
‫הוא לחץ לי את היד ‫בזמן שהיא תקעה לי סכין בגב.‬
‫אוי, פאולו. ‫-אני טובע בהוצאות משפטיות.‬
‫המצב ממש רע. אפילו לא הצלחתי לעשות אהבה.‬
‫ג'ני עזבה. ואחרי זה נשארתי במיטה...‬
‫ג'ני. ‫-עם חצי ק"ג גלידת שוקולד‬
‫ומחשבות אפלות מאוד.‬
‫חזרתי. חזרתי.‬
‫נמשיך מהמקום שבו עצרנו.‬
‫בסדר?‬
‫אני גם שמח שחזרת.‬
‫אני גם שמח לחזור.‬
‫תראה את המקום הזה.‬
‫נראה כאילו ויתרת.‬
‫מה?‬
‫טוב... ‫-מה?‬
‫מה זה?‬
‫עסקה ממש טובה.‬
‫איזו עסקה?‬
‫אני גם נפגשתי עם עורכי הדין שלהם.‬
‫לא יכולתי לסרב. הייתי זקוק לכסף.‬
‫תראה את החורבה הזאת.‬
‫אין לי אפילו חבילת כבלים בסיסית.‬
‫לא.‬
‫מכרתי להם את המניות שלי בגוצ'י.‬
‫לא!‬
‫לא! לא!‬
‫אני יודע. אני גמור.‬
‫לא. לא. לא. ‫-לא, אני גמור. אני מת.‬
‫אני מת. ‫-לא.‬
‫אני מת!‬
‫מת!‬
‫בוא. בוא הנה.‬
‫אתה...‬
‫אידיוט.‬
‫אבל אתה האידיוט שלי.‬
‫מאוריציו, הם בטח עלו לך הון.‬
‫לאומנות אין מחיר.‬
‫אני מפחדת לגעת בדברים.‬
‫אל תפחדי.‬
‫בעצם, תפחדי רק קצת.‬
‫הספה הזאת עולה יותר מהדירות ‫של רוב האנשים במונטה קרלו.‬
‫אנסה לא ללכלך אותה. ‫-לא, לא, לא.‬
‫שבי, בבקשה. תלכלכי אותה.‬
‫גוצ'י תשלם על זה.‬
‫לראשונה בחיי אני יכול לעשות מה שבא לי.‬
‫אני אוהבת את השיר הזה.‬
‫הוא מחזיר אותי לאיפנמה.‬
‫לא הייתי שם. תמיד רציתי לנסוע.‬
‫בוא ניסע.‬
‫ברגע זה.‬
‫אתה יודע לרקוד סלסה? ‫-כמובן.‬
‫אני לא יודע.‬
‫זו עלולה להיות טעות רצינית.‬
‫זו לא טעות.‬
‫זו בחירה.‬
‫אתה יכול לעשות מה שבא לך עכשיו.‬
‫תגידי לי איפה הוא.‬
‫רק תגידי לי איפה הוא, פינה.‬
‫אני לא מצליחה לראות.‬
‫את משקרת לי!‬
‫איפה הוא, לעזאזל?‬
‫תגידי לי איפה הוא!‬
‫איפה הוא?‬
‫הוא לא הצליח להגיע.‬
‫מה זאת אומרת לא הצליח להגיע?‬
‫הייתה לו פגישה עסקית בפריז.‬
‫הוא משקר. וגם אתה.‬
‫מאוריציו עסוק מאוד, פטריציה.‬
‫הוא אפילו לא טרח לבוא ‫לרסיטל האחרון של הבת שלו.‬
‫איזה מין אבא הוא?‬
‫יהיה הסדר חדש.‬
‫ולמה הוא שלח אותך, אה?‬
‫דומניקו! למה הוא שלח אותך?‬
‫מה אתה, השליח הקטן שלו?‬
‫לא הייתה לו ההגינות לבוא הנה? ‫הוא מפחד לעשות את זה בעצמו?‬
‫הנה המסמכים.‬
‫מסמכים?‬
‫מסמכים!‬
‫אני לא חותמת על אף מסמך.‬
‫תגיד לו שיבוא הנה וידבר איתי ‫כמו בן אדם נורמלי.‬
‫מאוריציו אמר שאת ואלסנדרה‬
‫יכולות להמשיך לגור בפנטהאוז ‫מאחר שזה כבר לא מקום מגוריו העיקרי.‬
‫הוא ישמח להמשיך לשלם‬
‫עד שתצליחי להסתדר בעצמך.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫בבקשה. ‫-מה אתה אומר?‬
‫מה אתה אומר לי?‬
‫אלו מילים, דומניקו. ‫-תמיכה באלסנדרה.‬
‫אני לא מדברת איתך.‬
‫בא לביה"ס של בתי!‬
‫מה הבעיה שלך? ‫-משמורת משותפת.‬
‫הוא רוצה להקל על שניכם עד כמה שניתן‬
‫משמורת משותפת?‬
‫אנחנו מדברים על גירושים?‬
‫זה מה שאנחנו עושים פה?‬
‫איפה הוא כרגע?‬
‫אני לא רשאי לומר.‬
‫תביט לי בעיניים.‬
‫אתה רואה משהו בעיניים האלה‬
‫שיאפשר לך לחשוב שאתן למישהו‬
‫להרוס לבת שלי את החיים?‬
‫לפגוע בה?‬
‫אתה רואה?‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫אתה יודע שזה לא יקרה.‬
‫אני אעביר את ההודעה.‬
‫תעוף מכאן.‬
‫כן.‬
‫להתרשמותך, מר גוצ'י.‬
‫אנחנו מקווים שההצעה הזאת תמצא חן בעיניך.‬
‫ובכן...‬
‫אעדיף לא לקרוא את מודעת הפטירה שלי, לא?‬
‫מאסטרו, אני יכול להבטיח לך‬
‫שאיש לא מעריץ את גוצ'י יותר ממני.‬
‫אלוהים.‬
‫ולזכות לשבת סוף סוף עם נצר לשושלת...‬
‫זה משהו שננצור לעד.‬
‫ובאמת,‬
‫אני מבין כמה זה קשה.‬
‫בבקשה אל תתנשא מעליי.‬
‫בבקשה.‬
‫המילים האלה לא מנחמות אותי.‬
‫אני מוכרח לומר ‫שהן מעליבות אותי במובן מסוים.‬
‫מר גוצ'י...‬
‫המטוס שלי ימריא בעוד שעה.‬
‫אם יש בעיה עם ההצעה‬
‫סעיד ועומאר כאן לשירותך.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫אנחנו אסירי תודה על ההצעה,‬
‫אבל לא.‬
‫נכון, אבא?‬
‫הנעל שהראית לי קודם...‬
‫תביט בתוך הנעל ותבחן את העקב.‬
‫יש שם משהו שאתה צריך לראות.‬
‫אני זוכר שהזמנתי זוג כזה‬
‫לקלארק גייבל.‬
‫1953.‬
‫רגע לפני שהצטלם לסרט "מוגמבו".‬
‫אלו הנעליים הכי נדירות בעולם.‬
‫אתה רואה? אתה רואה?‬
‫זה עלה זהב.‬
‫אתה יודע...‬
‫נאלצתי לייצר אותן.‬
‫זה נעשה יקר מדי.‬
‫אז...‬
‫מאיפה השגת את הנעל הזאת?‬
‫מאיפה?‬
‫לא יכול להיות שקנית אותה בלונדון.‬
‫מי נתן לך אותה?‬
‫אתה יודע?‬
‫בחיי, הוא לא רוצה לענות.‬
‫טוב, זה המעט...‬
‫הפגישה הזאת הסתיימה.‬
‫סיימתי את הפגישה.‬
‫לאן הוא הולך?‬
‫אני מצטער מאוד.‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫אלדו.‬
‫ידעת את זה?‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫מאוריציו.‬
‫בוגד מזדיין.‬
‫זה מה שאתה רוצה?‬
‫מזל טוב.‬
‫אתה מחזיק ברוב המניות...‬
‫של גוצ'י.‬
‫אתה בטח מרגיש נפלא.‬
‫אתה צריך להירגע.‬
‫תירגע. תירגע.‬
‫אתה מרחף. מרחף באוויר.‬
‫מרחף. מרחף.‬
‫משם לשם. משמאל לימין.‬
‫גברת וינטור, אם תיכנסי לכל אחת מ-144 ‫חנויות הבוטיק של גוצ'י ברחבי העולם,‬
‫תגלי שנכנסת לעולם חדש.‬
‫חזון חדש.‬
‫אבל המשיכה של גוצ'י ‫לא נבעה דווקא מההיסטוריה שלה?‬
‫המורשת יוצאת דופן.‬
‫טוב, זה נכון.‬
‫אנחנו תוצר של העבר שלנו, ‫אבל אנחנו לא מוכרחים להיות אסירים שלו.‬
‫אני לא חושש משינוי.‬
‫אני מאמץ אותו.‬
‫חנויות ראלף לורן ‫נותנות תחושה של סט קולנועי.‬
‫וחנויות ורסצ'ה הן כמו הופעות רוק.‬
‫החנויות של גוצ'י יהיו הוותיקן של האופנה.‬
‫איך תממן את החזון שלך?‬
‫טוב, זה סוד מצוין.‬
‫אל תשאלי.‬
‫אולי ייקח לנו זמן מה להתאושש...‬
‫אבל זו תוכנית לטווח הרחוק.‬
‫לפעמים צריך לרדת כדי לעלות בהמשך‬
‫- ווג -‬
‫פרה, ארמני וורסצ'ה.‬
‫רציתי שהם יעצבו את הליין החדש שלנו.‬
‫וזה יהיה כבוד עבורם לעבוד בשבילנו.‬
‫דה סולה, איפה הם לעזאזל?‬
‫מאוריציו, יש להם ליינים משלהם.‬
‫הם הבוסים של עצמם.‬
‫אני יודע שיש להם...‬
‫דיברתי עם כולם. אף אחד לא רוצה...‬
‫אז לא התאמצת מספיק.‬
‫יש מישהו.‬
‫אולי.‬
‫הנה.‬
‫את מי אני רואה?‬
‫הוא מטקסס.‬
‫מכונאי?‬
‫אולי כדאי שתיפגש איתו.‬
‫אני רואה גווני שחור בולטים.‬
‫קטיפה בצבעי אבנים יקרות.‬
‫גישה עיצובית לא קונבנציונלית.‬
‫מוקסינים ללא גרביים.‬
‫אני רואה רקדניות עמוד חוצות את המסלול.‬
‫נשים...‬
‫וגברים, כמובן.‬
‫יש לי אוצר מילים שיאפשר לך להתרחב.‬
‫לזה המותג זקוק.‬
‫לשם אנחנו צריכים לשאוף.‬
‫מבלי להקריב את ‫האופי המשפחתי של המותג הזה.‬
‫האופי המשפחתי הוא המותג.‬
‫אני כאן כדי לייפות. אני כאן כדי להחיות.‬
‫מאוריציו.‬
‫עצור. בבקשה, בבקשה, בבקשה.‬
‫אני מתחננת, עצור, בבקשה.‬
‫טוב, אני לא רוצה להתעמת.‬
‫גם אני לא.‬
‫ניסיתי להתקשר.‬
‫כן, התקשרת שוב ושוב ושוב.‬
‫מה את רוצה?‬
‫אני רוצה לדבר.‬
‫טוב.‬
‫אלסנדרה מתגעגעת אליך.‬
‫ראיתי את אלסנדרה לפני שבועיים.‬
‫היא מדברת עליך כל הזמן.‬
‫ואני אראה אותה בקרוב מאוד. ‫אני עסוק מאוד.‬
‫תחזור הביתה?‬
‫קנית את החלק של אלדו ופאולו. ‫עשית מה שאמרתי.‬
‫לילה טוב, פטריציה.‬
‫תחזור הביתה.‬
‫פטריציה, את יודעת שזה לא אפשרי.‬
‫עכשיו, כבר נהיה מאוחר.‬
‫לכי הביתה.‬
‫אם לא בשבילי, בשביל הבת שלנו.‬
‫לא, לא. אל תעשי את זה.‬
‫לא... ‫-לא...‬
‫אני אטפל בה ובך.‬
‫הכנו יחד משהו יפה.‬
‫לא, מה?‬
‫קח את זה.‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫פטריציה, מה זה?‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫הכנתי את זה בשבילך.‬
‫את משפילה את עצמך.‬
‫למה אתה מדבר אליי ככה?‬
‫כי את לא רואה למה הפכת.‬
‫הספר הזה... לסיפור יש התחלה וסוף.‬
‫והסיפור שלנו נגמר לפני כמה פרקים.‬
‫אז מה את רוצה ממני עכשיו?‬
‫אני רוצה שתהיה שלי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫פטריציה...‬
‫לא.‬
‫אני לא אוהב אותך.‬
‫אני לא שונא אותך,‬
‫אבל אני לא רוצה לבלות את שארית חיי איתך.‬
‫אני מצטער. באמת.‬
‫מה קרה למאוריציו שלי?‬
‫שום דבר. ממש שום דבר.‬
‫לא היה לי מושג שהתחתנתי עם מפלצת.‬
‫לא עם מפלצת. התחתנת עם גוצ'י.‬
‫הוא תמיד בנסיעות עסקים.‬
‫הוא עבר, את יודעת.‬
‫אמרתי לך המון פעמים.‬
‫הוא עבר לפנטהאוז עם הסוסה הזאת.‬
‫ראיתי אותם יחד.‬
‫אולי כדאי שתפסיקי לעקוב אחריהם.‬
‫מה שהם קונים...‬
‫עתיקות בשווי מיליארדים, מכוניות, ציורים.‬
‫עם הכסף שלנו.‬
‫הכסף שיש לו בזכותך.‬
‫הוא אפילו לא איש עסקים.‬
‫הוא לא מסוגל לנהל אפילו מדחן.‬
‫איך לעזאזל הוא ינהל את גוצ'י?‬
‫את צודקת.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני הפכתי אותו לאדם שהוא.‬
‫כשאת צודקת, את צודקת‬
‫ואת מאוד, מאוד צודקת.‬
‫אני אלך לראות אותו מחר.‬
‫אולי תחכי עד שנחזור מאיי קיימן.‬
‫ואז נוכל...‬
‫נוכל להטיל עליו עין הרע נחמדה.‬
‫עוד כישוף?‬
‫נגמרו לנו הכישופים.‬
‫אנחנו צריכות משהו חזק יותר.‬
‫אולי אני עדיין יכולה לעשות משהו שיעבוד.‬
‫אבל בשביל זה, את מוכרחה להיות חיובית.‬
‫אני מאוד חיובית.‬
‫אתה בזבוז של עור ‫שצריך להופיע על שער כל העיתונים.‬
‫אני רוצה שהעולם ידע מי אתה באמת.‬
‫לא אתן לך דקה אחת של מנוחה.‬
‫ניסית לרסק אותי, אבל לא הצלחת.‬
‫אתה גידול כואב שצריך להסיר.‬
‫הגיהינום שלך עוד יגיע.‬
‫שתיים, ריטה.‬
‫איפה הם, לעזאזל?‬
‫אם הייתי מבינה באקדחים, ‫הייתי עושה את זה בעצמי.‬
‫תירגעי. תירגעי.‬
‫הם יבואו.‬
‫שבי.‬
‫תודה. ‫-תיהנו.‬
‫פינה.‬
‫כן.‬
‫איוונו, אמרתי לפטריציה ‫שאני מכירה אותך מאז שאתה ילד.‬
‫שאנחנו בוטחות בך.‬
‫אני איוונו סביוני.‬
‫זה השותף שלי, בנדטו צ'ראולו.‬
‫מי עושה מה?‬
‫סיציליאני.‬
‫כמה מהר תוכלו לטפל בזה?‬
‫ברגע שנכיר את השגרה שלו,‬
‫את האבטחה שלו.‬
‫וכשנקבע מחיר.‬
‫מחיר? איזה מחיר?‬
‫מה זה? ‫-אמרת לי שש.‬
‫כן, כן.‬
‫השתגעת? ‫-למה הוא אומר שמונה?‬
‫למה הוא אומר לי שמונה?‬
‫אמרנו שמונה.‬
‫לא, שש. שש מאות מיליון לירות. ‫-אמרנו שמונה.‬
‫זהו זה. מה אתם עושים?‬
‫תנמיכי את הקול שלך.‬
‫אמרנו שמונה.‬
‫שקלתי את זה כי אמרנו שמונה. ‫-כן.‬
‫מישהו אחר הציע לי בהרבה פחות.‬
‫אני לא אשלם מעבר לשש.‬
‫אז נצטרך לעשות את עבודה חפוזה.‬
‫כן.‬
‫ותצטרכו לספק לנו עכשיו תמונות.‬
‫אני לא אשלם יותר משש.‬
‫תקבלו עכשיו חצי...‬
‫ואת השאר כשתסיימו.‬
‫בסדר.‬
‫אל תפספסו.‬
‫דברו איתה.‬
‫ברצינות.‬
‫לא כדאי לכם לטעות.‬
‫תפוס.‬
‫שלם על הקפה ואל תפשל.‬
‫כי אני אטיל עליך כישוף.‬
‫מוכן.‬
‫חכה.‬
‫זה מדהים.‬
‫הוא יוצא מן הכלל. אני מת עליו.‬
‫אתה בטוח שזו תצוגה של גוצ'י?‬
‫כן, כן.‬
‫יפה מאוד, הז'קט הזה, ‫דיברנו עליו במשך חודשים.‬
‫יפה. אהבתי.‬
‫מצפה לך הפתעה.‬
‫מודרני מאוד.‬
‫שלוש, שתיים, אחת. צא!‬
‫הוא נראה נהדר.‬
‫בראבו!‬
‫"כשטום פורד החל להוביל ‫את היצירה של גוצ'י ב-1994,‬
‫הופיעה תקווה קטנה לבית האופנה ממילאנו.‬
‫נדרש מעצב גרמני כדי לשקם את שאנל...‬
‫ואמריקאי הוא זה ‫שהוביל את גוצ'י לחזית תעשיית האופנה.‬
‫יש הטוענים שמר פורד ‫יהיה יריב ראוי למר לגרפלד."‬
‫אני צריך להתקשר לאימא שלי באוסטין.‬
‫תיזהר במילים שלך, הוא כאן.‬
‫איזה לילה בלתי נשכח.‬
‫מאוריציו.‬
‫והתגובות מדהימות.‬
‫מעולם לא ראיתי משהו כזה.‬
‫בהחלט. זו תחילתו של פרק חדש עבור גוצ'י.‬
‫היי, תטעם את הקרפצ'יו. הוא נמס בפה.‬
‫טוב.‬
‫אל תגיד כלום בזמן שאני מדבר איתו.‬
‫תדבר כשאפנה אליך.‬
‫כולנו יכולים לדבר בכנות, כן?‬
‫כולנו חברים.‬
‫כולנו מכבדים זה את זה.‬
‫אנחנו מאוד מודאגים.‬
‫מה מדאיג אתכם?‬
‫המספרים.‬
‫של גוצ'י בפרט.‬
‫אמרת שהמספרים לא מעניינים אותך. ‫שאתה בוטח באינסטינקטים שלך.‬
‫כן. המספרים מעניינים אותי כשהם איומים.‬
‫התחזיות שלנו ל-1996 עגומות.‬
‫הפסקה של מאות מוצרים רווחיים...‬
‫אתה מתכוון לשטויות של דוד שלי?‬
‫אנחנו צפויים להפסיד השנה ‫30 מיליון דולר במכירות...‬
‫ולהכניס רק 180.‬
‫לעומת 210 מיליון ב-1991.‬
‫ו-270 מיליון.‬
‫יש לנו חובות לבנק בסך 85 מיליון.‬
‫וייתכן שאפילו נתקשה ‫לשלם משכורות בחודשיים הקרובים.‬
‫הרווח עדיין לא ברור.‬
‫ואני תמיד אמרתי שביצוע ‫התוכנית האסטרטגית שלנו יימשך חמש שנים.‬
‫המטרה אינה רווח מיידי.‬
‫יורדים כדי לשוב ולעלות.‬
‫ככה יוצאים מקיפאון.‬
‫אבל גם החפצים האישיים הם ענייננו.‬
‫כולם נקנו באמצעות החשבון של גוצ'י ‫ונרשמו כהוצאות.‬
‫עתיקות בשווי מיליוני דולרים.‬
‫קניית אינספור מכוניות...‬
‫ביניהן פרארי "אף-40" ולמבורגיני קונטאש.‬
‫שעון בשווי שלושה מיליון, ‫פאטק פיליפ 2523.‬
‫פנטהאוז יוקרתי בשבעה מיליון.‬
‫אני יכול להמשיך.‬
‫וילה מלכותית מהמאה ה-18 בפאתי פירנצה‬
‫שתשמש כמרכז הכשרה.‬
‫יש לי הסבר לכל הדברים האלה‬
‫אבל לא נשמע שאתם מעוניינים לשמוע.‬
‫מאוריציו, ‫נסה בבקשה לקבל את זה ברוח חברית.‬
‫עברנו יחד הרבה.‬
‫יש לך איכויות רבות. ‫אבל צריך להיות מציאותיים.‬
‫אתה לא מנהל מלידה.‬
‫אתה לא יכול לנהל עסק אך ורק ‫בעזרת קסם אישי והתנהגות חריגה.‬
‫לא. צריך גם זמן.‬
‫גוצ'י פתחה אתמול בפרק חדש‬
‫ואני הובלתי אתכם אליו.‬
‫מאוריציו, אני רוצה שתבין‬
‫שלא משנה מה יקרה בין החברות שלנו,‬
‫לרגע לא הפסקתי ‫לכבד אותך או את החזון שלך.‬
‫אבל גם לי יש חזון לאנשים שלי.‬
‫ויש לי עסק לנהל.‬
‫אנחנו רוצים להציע לך 150 מיליון דולר‬
‫בתמורה לחצי שלך בגוצ'י.‬
‫אתם רוצים להוציא אותי מהחברה.‬
‫אנחנו רוצים להציל את העסק.‬
‫ומי ימונה להיות המנכ"ל?‬
‫היא צדקה בקשר אליך.‬
‫מאה חמישים מיליון דולר.‬
‫אתה תהיה אדם עשיר.‬
‫אם זה קשור לכסף בעיניך‬
‫אז אתה יודע פחות על גוצ'י משחשבתי.‬
‫הזדרזו ותאכלו, בחורים.‬
‫מעולם לא אכלתי בשר טוב כל כך.‬
‫סליחה. ‫-כן.‬
‫הבשר הזה. מאיפה הוא?‬
‫זה הבקר הטוב ביותר בטוסקנה.‬
‫הבשר של פרות ולדיצ'יאנה.‬
‫הן מקבלות יחס מלכותי.‬
‫- יום שני, 27 במרץ, 1995, 7:59 בבוקר -‬
‫זה הוא.‬
‫בוקר טוב!‬
‫סניור גוצ'י?‬
‫מה קורה פה?‬
‫- 27 במרץ: 1995 ‫פראדיסו -‬
‫פטריציה.‬
‫אני יודעת.‬
‫לווה בבקשה את גברת פרנקי ‫אל מחוץ לבית שלי.‬
‫- כעבור שנתיים -‬
‫גברת רג'יאני.‬
‫אתה יכול לקרוא לי גברת גוצ'י.‬
‫- ב-1997 פטריציה רג'יאני ‫נעצרה בחשד לרצח של מאוריציו גוצ'י. -‬
‫- איתה גם פינה אאוריאמה, ‫בנדטו סראולו ואיוונו סביוני. -‬
‫- כולם נמצאו אשמים. -‬
‫- פטריציה נשלחה ל-29 שנות מאסר. -‬
‫- פינה ל-25. -‬
‫- איוונו ל-26. -‬
‫- בנדטו קיבל מאסר עולם. -‬
‫- אלדו גוצ'י נפטר ‫מסרטן הערמונית ב-1990. -‬
‫- פאולו גוצ'י מת בעוני בלונדון ב-1995. -‬
‫- ב-1995 גוצ'י הפכה לחברה נסחרת. -‬
‫- בהנהגת דומניקו דה סולה ‫וטום פורד בשנות ה-90 -‬
‫- ומרקו ביזארי ואלסנדרו מישל היום, -‬
‫- גוצ'י הפכה ‫לסיפור הצלחה גלובלי בעולם האופנה -‬
‫- ונחשבת לאחד המותגים הטובים בעולם -‬
‫- שווייה מוערך ב-60 מיליארד דולר. -‬
‫- כיום, אין בחברה אנשים ממשפחת גוצ'י. -‬
‫תרגום כתוביות: יסמין דור‬