Това име звучеше така сладко и съблазнително.
То бе синоним на богатство,
стил,
власт.
Човек надничаше във витрините им
с надеждата някой ден да може да си позволи нещо по-евтино оттам.
Изненада!
Нямаше да може.
Но фамилията беше и проклятие.
Принадлежеше на тоскански род.
Те не са се борили за земи или власт.
Добро утро!
Борили са се за кожата си.
Синьор Гучи?
ДОМЪТ НА GUCCI
МИЛАНО, 1978
ФИЛМЪТ Е ВДЪХНОВЕН ОТ ИСТИНСКА ИСТОРИЯ
Обратно на работа!
Хайде!
Идеално! Все едно е моят.
Фернандо Реджани.
Добро момиче.
Фернандо. - Да?
Обедите ти са поскъпнали.
Защото обичам скъпи неща.
Не казвай на мама.
Ще те убие.
Ти не казвай на майка си.
Ало?
Макс, скъпи!
Довечера ли?
Май съм свободна.
Харесва ли ти? Нали?
Забавно е!
Не.
Едно мартини с лимон.
Не работя тук.
Тогава защо си зад бара?
Нещо към костюма ли е?
Не знаех, че сме на маскарад.
Барман...
Барманът...
Ще ви приготвя питие.
Благодаря.
Кой ви покани?
Бианка.
Не я познавам.
Бианка Сарцана.
Тя е домакинята.
Ясно, тази Бианка.
Аз съм Патриция.
Патриция...
Маурицио Гучи.
Приятно ми е, Патриция.
Много ми е приятно!
На мен също.
Патриция, как така не съм те виждал досега?
Не си гледал внимателно.
Щях да забележа, че Бианка дружи с Елизабет Тейлър.
Уверявам те...
Много по-забавна съм от нея.
Добро е.
Танцува ли ти се?
Не.
Приятно е, хайде.
Зле ли танцувам?
Не.
Трябва да вървя.
Едва полунощ е, Пепеляшке.
Нощта сега започва.
В полунощ се превръщам в жаба.
Беше ми приятно, Патриция.
В тиква.
Не в жаба.
Здравей.
Здравейте.
Познаваме ли се?
Елизабет Тейлър.
Патриция Реджани. - Да, разбира се.
Радвам се да те видя пак.
Аз също.
Учиш ли тук?
Обмислям го.
Лошото е, че мразя да чета. Отегчавам се.
Ясно.
За какво са?
Те са за...
Това са много интересни книги
за законодателния процес.
Уча за юрист.
Изглеждаш твърде мил за юрист.
Сред тях има и свестни.
Да, мъртвите юристи.
Каква беше вероятността да се срещнем отново?
Това е съдба.
Беше хубава изненада.
Няма ли да ме поканиш?
Искаш да излезем на среща?
Разбира се, че...
Интересно ми е как ще потръгне.
Да...
Телефонът ми.
Много съм заета, но за теб ще намеря време...
Маурицио.
Теб търсят.
Ало?
Скоро ли ще се дипломираш?
Мисля, че имам...
Искаш ли да седнем тук?
Не мога да ям тук. Много е скъпо.
Добре.
Добре де, ще опитам.
Искаш ли да влезем?
Не става ли? Добре.
За вас.
Изглежда чудесно. Благодаря.
Няма защо. Може ли салфетка?
Може ли да опитам?
Много е добро. Хапни.
Наистина е добро.
Хайде, ела.
Добре.
Седни. - О, не.
Стани. Какво правиш? Добре ли си?
Паднах назад.
Остави.
Татко, запознай се с Патриция Реджани.
Патриция, баща ми Родолфо.
За мен е удоволствие.
Дано "Адел" ви е харесала.
На Пикасо ли е?
Не, това е Климт.
Изрекох глупост.
Не.
Лесно се бъркат. Правил съм и по-лоши грешки.
Сигурно струва цяло състояние.
Да.
Но за мен изкуството, също като красотата, няма цена.
Направих резервация в "Галия".
Отличен избор.
И така, Патриция...
Какви са интересите ти?
Аз съм много общителна.
Така ли?
Обичам да угаждам.
Учиш ли нещо?
Работя във фирмата на баща ми.
С какво се занимава той?
С наземен транспорт.
Маурицио ми каза, че някога сте били актьор.
Да, бях.
Може би помниш филма "Предшественикът"?
Не. Разбира се.
Твърде млада си.
Понякога по телевизията пускат филма "Пътнически влак".
Звучи ми познато. - Да...
Може би си забелязала младия напорист актьор Маурицио Д'Анкора.
Това съм аз.
Не знаех, че седя до филмова звезда.
Може ли автограф?
Не.
Единствената полза от кариерата ми е, че срещнах майката на Маурицио.
Тя беше истинска звезда.
Помня как на погребението й
в миг на тихо възпоменание
Маурицио забеляза, че свещеникът пали свещи,
и запя "Честит рожден ден".
Той превърна най-тъжния миг в живота ми
в нещо много мило.
Такъв е моят син.
Моето мило момче.
Благодаря, Франко.
Господине.
Маурицио.
Твоята Патриция ми хареса.
Очарователна е.
Татко, и тя много те хареса.
Къде се запознахте?
На едно празненство.
На празненство?
В дома на Лука Сарцана в Палацо Сербелони.
Знам къде живеят Сарцана.
Знаеш ли...
Има един тип млади жени,
които се домогват до богатство,
като забият нокти в някого като теб.
Така е, татко, но Патриция не е такава.
Накарах Франко да я проучи.
Мисля, че преследва парите ти.
Като всички останали.
Семейство Реджани
са шофьори на камиони.
Баща й притежава успешен транспортен бизнес.
Всъщност е...
цяла империя.
Империя от камиони. Колко са?
Кое?
Камионите му.
Петдесет? Петстотин?
Какво превозва, боклук ли?
Мафия!
Слушай, аз...
Давам ти всичко.
Давам ти тази къща, пари.
Имаш живот и...
Какво искаш всъщност?
Искам да се оженя за нея.
Живей с нея. Чукай я.
Прави каквото щеш.
Вървете на почивка в Сардиния.
Само не се жени.
Не си тръгвай.
Чуй се само.
Ти си озлобен и дори не го съзнаваш.
Много важно как се казвали или колко камиона притежавали.
Живееш в миналото си и очакваш същото от мен?
Аз бях дотук!
Тези призраци са си твои.
Твои са, а не мои.
Угризенията са си твои.
Не ми го причинявай.
Не можеш да ме спреш.
Напротив. Ще те лиша от наследство.
Няма да ти оставя нищо.
Все едно.
Обичам я.
Допускаш голяма грешка.
Тя не е лоша, само че...
Тя е само една...
Обичам я каквато е.
Командир Реджани, казвам се Маурицио Гучи.
Патриция!
Поради несъгласия с баща ми
бях принуден да напусна дома си и фамилния бизнес.
Все още съм студент.
Уча за юрист и в момента
нямам работа, но...
Аз съм влюбен в дъщеря ви.
И искам да се оженя за нея.
Макар че засега нямам какво да й предложа.
Нуждая се от работа.
Мамо.
Маурицио Гучи, явете се в счетоводния отдел.
Маурицио!
Беше страхотно.
Вратата!
Татко?
Здравей, татко.
Маурицио...
Какво е това?
Къде е?
Какво е това?
Гледай ти.
Да.
Клаудия. - Добър ден!
Добър ден, г-н Алдо. - Добър ден.
Насам ли? - Натам.
Коничиуа, г-н Гучи.
Какви са тези японски дивотии?
Уча се.
Това са най-добрите ни клиенти.
Те са лоялни, тихи.
И са богати.
Една от ужасните ти идеи.
Ето.
Готемба.
Готемба ли?
Да, в подножието на Фуджи.
Това е търговски център.
На час и половина път с автобус от Токио.
Ще бъде построен напролет.
Прозорец към азиатския пазар.
Не. - Това е трамплин.
Не. - Хайде де!
Алдо, ти и твоите печалби.
Всичко си е добре и така.
Мястото на Гучи не е в търговски център, а в музей.
В музея няма печалба.
Какво има?
Нищо.
Докато сме петдесет на петдесет, нещата ще стоят така.
Без търговски центрове.
Разбрах, че Маурицио се оженил.
Господи!
За някаква...
Дори не мога да изрека името й.
Вся някога ще се наложи.
Не. - Да.
Приключих с Маурицио. Край.
Стига. - Не.
Ти си стар.
Маурицио е единственият ти син. Той е твоето наследство.
Ако не го върнеш в лоното... - Може би.
Казвам ти,
ще свършиш като злобен и самотен дядка.
Това чака всички ни.
Времето ще покаже, но...
Кога последно го докосна?
Кога последно го прегърна?
Ти не докосваш никого.
Някога го правеше, а сега сам ли се пипаш?
Ти ли ме поучаваш? - Точно така.
Как вървят нещата с твоя син?
Твоят син е умен юрист.
Моят е идиот.
Но си е моят идиот.
Знам как да се оправям с него.
А ти трябва да се оправиш с твоя син.
Да.
В неделя имам рожден ден.
Така ли?
Всички ще се съберем.
Трябва да дойдеш.
Ще проверя ангажиментите си.
Ало? - Ало?
Кой се обажда?
Обажда се Алдо Гучи. - Алдо.
Дано не прекъсвам нещо важно.
Има ли нещо по-важно от обаждане от новия ми чичо?
Много съжалявам, че не успях да присъствам на сватбата ви.
Просто нямаше как.
Делови проблеми.
По-леко.
Разбирам. Вие сте зает човек.
Този уикенд ще празнуваме рождения ми ден на вилата ми.
Ще бъде чудесна възможност
да се запознаеш с родата.
Какво ще кажеш?
Много ще се радвам.
Колко свещи ще има?
Седемдесет.
Казват, че това било новото шейсет и девет.
Не мога да решавам вместо Маурицио.
Той е тук.
Не.
Моля те.
Здравей, Алдо.
Маурицио!
Как е моят малък юрист?
Добре съм.
Какво ще правиш тази неделя?
Ще проверя.
Заповядай на рождения ми ден.
Само за две седмици съм в града.
Хайде.
Нека го обсъдя с Патриция.
Хайде! Само за един ден. - Аз не...
С баща ти няма да станем по-млади.
Тези събирания стават все по-голяма рядкост.
Моля те.
Хайде де!
Ще изскоча от тортата.
Избийте му зъбите!
Хайде! Давайте!
Заслужете си обяда!
Избийте му зъбите!
Отивай!
Точно така! Давай!
Маурицио! Хайде! Нуждаем се от един играч.
Не. - Да. Хайде.
Липсва ни един играч.
Хайде, събличай сакото. - Добре.
Знаеш как.
Паоло!
Гледай сега как играе.
Виждаш ли?
Божичко. Виж само.
Маурицио!
Това е мъжът ти!
Паоло!
Татко...
Честит рожден ден на теб! - О, не.
Честит рожден ден на теб!
Как да се престоря на смутен?
Честит рожден ден, скъпи Алдо!
Татко! - "Татко", колко мило.
Честит рожден ден на теб!
Никога не ме е наричал "татко".
Патриция, трябва да знаеш,
че Гучи са били благородни сарачи на средновековни крале.
В тези зелени и червени тъкани е вплетена история.
И, да, скъпи сме.
Но качеството се помни дълго след като цената е забравена.
Как ти се струва костюмът на Паоло, Доменико?
Ти си модистът.
Ексцентричен е.
Дизайнът му е мой.
Трябва да преразгледаш избора си на облекло, Паоло.
Ти си Гучи и трябва да се обличаш подобаващо.
Шик е.
Проблемът на баща ми е, че е заседнал в миналото.
Отказва да пренесе "Гучи" в новия век.
"Гучи" си е много добре. - Не!
Не го мисли. - О, не!
Не.
Трябват нови идеи, нова енергия. - Разбира се.
А аз по случайност кипя от творческа енергия.
Да. - Мехурът ми може да е пълен,
но мечтите ми са още по-пълни.
Същински бързей съм.
Някой да направи бент.
Моля те.
Все ме отхвърляш.
Аз съм дизайнер, имам нужда да изразявам себе си.
Какво си се разхленчил? - Аз...
Какво искаш? - Писна ми да ме пренебрегваш.
На мен ми писна да плямпаш.
Писна ми.
Умишлено нараняваш чувствата ми.
Да. - Не.
Джени! Скъпа. - Той това иска.
Недей. Седни. - Ти успя.
Не съм пила еспресо.
Чао. - Благодаря за поканата, чичо.
Племенникът ми има отличен вкус.
Малък сватбен подарък.
Благодаря.
Елате ми на гости в Ню Йорк.
Беше ми много приятно.
Не е за вярване, че се намърда в колата.
Как успя?
Това са глупости.
Не сме кралски особи.
Дядо ми Гучио е бил пиколо в Лондон.
Оттам му хрумнала идеята за кожени стоки.
Като разнасял куфарите на богатите аристократи.
"Гучи" е като тази торта.
Моля?
Струва ти се, че ще стигне за всички,
но щом я опиташ, искаш още
и накрая я искаш само за себе си.
Ами ти?
Ще седиш отстрани и ще гледаш как изяждат всичко ли?
Аз съм Гучи само по име.
Не притежавам техния тоскански нрав.
Разреден е с германската кръв на майка ми.
Единственият сватбен подарък от фамилията Гучи.
Ваучери.
Сякаш вътре има пари.
Едва ли.
Не са пари.
Проклетият "Конкорд".
Закъде?
За Ню Йорк.
Ню Йорк.
Патриция.
До Ню Йорк не се шофира, а се лети.
Ходи ли ти се в Ню Йорк?
Не.
Всички харесват Ню Йорк.
Не и аз.
Ходи ми се в Ню Йорк.
Ню Йорк.
Обичам Ню Йорк.
Какво правиш?
Ню Йорк.
Добре.
Имате ли заболявания, финансови грижи,
разбито сърце?
Аз мога да ви помогна за всичко.
Всичко си остава само между нас.
Защото Пина е дискретна.
И много прецизна.
Можете да дойдете при мен с всякакви грижи.
Не е нужно да страдате.
Ало, кой се обажда?
Патриция.
На колко години си, скъпа?
На двайсет и пет.
Двайсет и пет.
Какъв е въпросът ти, Патриция?
Ще постигна ли успех?
Бъди по-конкретна.
Успех в кое - брак, кариера...
Ще получа ли каквото искам?
Това не е конкретно.
Но аз знам какво искаш. Ти искаш всичко.
Не се разочаровай, ако не чуеш каквото ти се иска.
Добре.
Ти как се казваш?
Казвам се Пина.
Здравей, Пина.
Кажи ми всичко.
Виждам, че те очаква
голямо богатство.
Колко голямо?
София! - София!
Насам, София!
Не съм сигурна.
Имаме нещо за вас.
С цялото ми уважение, тези токчета не са за вас.
Здравей, чичо.
Не!
Какво правиш тук? Патриция!
Майчице!
Моята прекрасна племенница.
Минавах наблизо.
Така ли? - Надявах се да те видя.
Маурицио е много умен млад мъж.
Как вървят нещата с баща му?
Нито зле, нито добре.
Да.
Брат ми има тежък характер.
Но е време двамата да се помирят.
Маурицио и баща му. Нали така?
Маурицио иска да е част от фамилията.
Виждам го в очите му.
Но?
Но се нуждае от помощта ти.
Да.
С какво да помогна?
Може да прекараме малко време заедно.
Защо не?
Скъпи чичо.
Маурицио е...
Той е горд.
Всички сме такива, скъпа.
Всички.
Прекрасно.
Скъпа, усещаш ли аромата? Вдъхни го!
Това е наследство.
Тези прелестни зверове.
Знаеш ли, че тези чудни зверове са преки потомци
на онези, които Гучио купил навремето?
Заслужават уважението ни.
Заслужават нашата благодарност.
Това са крави кианска порода.
Да. Здравейте!
Запознайте се с племенника ми Маурицио
и красивата му невеста Патриция.
Пипни. - Колко е мека.
Помириши. Чудесна е.
Я да видя новата.
Честит рожден ден на теб!
Честит рожден ден, скъпи Алдо!
Честит рожден ден на теб!
Готов съм. Ще ги издухам наведнъж!
Хайде, помогнете ми да ги духна!
Тук ми харесва.
Обичам това място.
Отегчавам ли ви?
Не. - Напротив.
Виж ти!
Със сина си Паоло не мога да говоря за тези неща.
Мрази да слуша за "Гучи".
Той говори само за себе си.
Знаете го, че е странна птица.
Синът ми е странна птица.
Определено е уникат.
Безполезен, за жалост.
Маурицио!
Да? - Как си?
Добре съм.
Добре ли си изкара днес?
Показах ти всичко, което можех да ти покажа наведнъж.
Да. Много благодаря, чичо.
Радвам се. - Тук е прекрасно.
Питах те, понеже Патриция ми каза, че може да проявиш интерес
да изучиш нашия бизнес
и така нататък.
Родолфо изгуби син.
Може пък аз да съм спечелил син?
Ще видим.
Семейството е важно, Маурицио.
Не можеш да се самоизличиш от семейния портрет
само защото обичаш да си играеш с камиони.
Никога не съм се чувствал толкова щастлив.
Защо да променям нещо?
Ти...
Ти си много повече.
Можеш да помогнеш на фамилията.
Силната фамилия създава силен бизнес.
Бременна съм.
Ще ставаш баща.
Какво?
Бременна съм.
Ще ми помагаш ли...
Не фотоапарата.
- Не.
Не костюма.
Ела тук.
Маурицио. Да не се подпалиш.
Харесва ли ти?
Много е красив.
Намален ли е?
Намален ли бил.
Патриция!
Здравей, Алдо. - Маурицио!
Здравей, Алдо.
Ти си моят еликсир на младостта.
Как спахте?
Като бебета.
Апартаментът е нереален. Благодаря ти.
Прекрасно.
Изглеждаш добре. - Благодаря.
Но ти...
Това ти стои страхотно.
"Гучи". - "Гучи" ли?
Изглежда много добре!
Каква изненада.
Патриция само ги изпробва.
Има една малка тайна.
Не я издавайте на никого. Виждате ли?
Ела насам, Патриция.
Искам да ти покажа нещо.
Извинявай, Маури, не го приемай лично.
Каквото видиш, е твое.
Щом го виждаш и го искаш, твое е.
Семейна отстъпка. - Г-н Гучи!
Да!
Извинете ме.
Здравейте! Как сте?
Как мислиш?
Какво би могъл да вършиш, Маурицио?
Да.
"Гучи" координатор по световните дела.
Какво?
Какво означава това?
Не знам. Значи нещо.
Ще бъдеш моите очи и уши, докато отсъствам.
Ще представляваш компанията.
Пред чуждестранните купувачи и всички други.
С твоите познания на законите и езикови умения...
Ти си човекът.
Благодаря. Поласкани сме.
Радвам се. Знам, че е така.
Да?
Какво му мислиш?
Мисля си...
и мисля, и мисля...
Определено ще си помисля.
Вдигам тост за вас и за Ню Йорк.
Франко. - Добър ден.
Тъкмо навреме.
Помогни ми.
Разбира се.
Здравей, чичо.
Любимият ми чичо.
Здравей.
Леле.
Колко си елегантен.
Скулите ти ще срежат диамант.
Я стига. На какво дължа това неочаквано удоволствие?
Преди всичко дойдох,
за да ти кажа... Ами...
Здравей.
Здравей!
Има ли нещо друго?
Маурицио и баща ми прекарват много време заедно в Ню Йорк.
Рекох си,
че бихме могли да направим същото.
Защо да го правя...
За да обсъдим...
Какво да обсъдим?
Моите идеи.
Ти имаш идеи?
Слонът сере ли в джунглата?
Роден съм с дарба.
Аз съм артист.
Баща ми отказва да го види.
Но...
Твои ли са?
Как така фамилията не знае, че имаш дарба?
Доменико, знаеше ли, че Паоло има дарба?
Боя се, че не, господине.
Знаем, че той е сляп с едното око и глух с другото.
Това е... - Почакай.
Нека ти покажа.
Тези са вдъхновени от пътуването ми до Куба.
Нарекох колекцията
"Хавана Либре".
С много пастелни тонове.
Вдъхновени от ром, пропити от слънце и с много кафяво.
Смесваш пастелни тонове с кафяво.
Да.
Знам, това е музика.
Паоло.
Да.
Не бива да ги показваш на никого.
Скрий ги някъде.
Говоря сериозно.
За да не ги открадне някой, нали?
Повикайте ми адвокат.
Не ти.
С годините установих, че...
истинският талант често не съзнава колко е блестящ.
Той трябва да бъде обгрижван и пазен.
Докато посредствените търчат наоколо,
врещят за великите си идеи
и настояват за признание,
слепи
за собствената си...
посредственост.
Скъпи ми племеннико, ти постигна
триумф на посредствеността.
Също така постигна немислимото.
Ти откри единственото нещо,
за което с баща ти сме единодушни.
Абсолютната ти некадърност.
О, не.
Прощавай.
Но имам среща.
Шалът е по твой дизайн, нали?
О, да.
Той е запазената ми марка.
Галил е шиите на всички световни красавици.
Джаки О., Грейс, София.
Проучи го внимателно.
Никакви кафяви и пастелни тонове.
Да вървим. - Да.
Не се нуждая от никого.
Аз съм Паоло.
Паоло Гучи.
Ще започна...
своя модна линия.
Г-н Гучи.
Добре ли сте? - Да.
Баща ми е болен.
Здравей, Франко. - Здравей, Франко.
Маурицио.
Прощавайте.
Какво е това?
Вече съм дядо?
Името й е Алесандра.
Като майката на Маурицио.
Чия беше идеята?
Моя.
Алесандра.
Ела тук.
Хайде, ела.
Момчето ми.
Сега ти се грижи за "Гучи".
Радвам се, че не е момче.
Фамилията се нуждае от повече жени.
Няма по-голяма любов от тази на баща към син.
С някои изключения.
Благодаря, че дойде, чичо.
Ела в Ню Йорк. Присъедини се към фамилията.
Накарай го да се гордее.
Ще си помисля.
Да.
Къщата в Сен Мориц.
Две крайбрежни къщи в Насау и Таормина.
Двайсет и три коня.
Пентхаус в "Галерия Пасарела",
единственият в Милано с плувен басейн.
И, разбира се, петдесет процента от акциите на "Гучи".
Но има малко усложнение.
Родолфо така и не подписа сертификата за акциите.
Какво означава това?
Трябва да платиш данък наследство.
Не е проблем.
За каква сума говорим?
Може да стигне 14 милиарда лири.
Четиринайсет милиарда? - Да.
Не мога да си ги позволя.
Би могъл да продадеш акциите си.
На кого?
Сещам се за няколко души. - Благодаря.
Дайте ни имената.
Ще ги прегледаме, щом приключим с траура.
Разбира се.
За кого се мисли?
Предлага да продадеш акциите си.
Лудост.
Четиринайсет милиарда, това е безумие.
Само защото баща ти е забравил да подпише.
Десетка спатия означава кражба или загуба.
Някой иска нещо, което ти принадлежи.
Не позволявай да го вземе.
И не се доверявай никому.
Виждам злоупотреба с доверие.
Опит да бъдеш заблудена в собствения си дом. Разбираш ли?
Да, Пина.
Винаги носи по нещо червено за защита.
И носи повече зелено. То пречиства.
Не подхожда на червилото ми.
Тогава смени червилото.
И така си много красива.
Или носи зелено бельо.
Може би е време да отвърнеш.
Не позволявай на силите около теб да те определят.
Ти си силна. Ти си прекрасна.
Погледни.
В живота ти има голяма любов.
Заедно можете да покорите света.
Патриция, погледни ме.
Ти ще си кралицата. Ти.
Здравейте!
Каква красота!
Каква красота.
Толкова се радвам.
Влизайте.
Толкова много имам да ви покажа.
Маурицио.
Това е новият ти кабинет.
Еха.
Аз съм отсреща.
Ако ти потрябвам.
Добре.
Огледай го и му се порадвай.
Благодаря. - Чао, Алдо.
Чао.
Нося пресен хляб.
Ако не закусваш, баща ти много ще се разстрои.
Ира?
Да?
Твоя ли е?
Да.
Подарък за рождения ми ден от моя съпруг.
"Гучи" е.
Също като вашата.
От кой магазин на "Гучи" я е купил?
Чанта "ГУЧИ" 29,99 долара
ОРИГИНАЛИ "ГУЧИ"
Кой ги произвежда?
Кой позволява това нещо?
За ментета са доста добри.
Дори аз бих ги купил.
Не ставай кретен.
Не ме наричай кретен, скъпа.
Не съм те нарекла. Помолих те да не ставаш такъв.
Проблемът е сериозен, а ти се смееш.
Използват моето име, не твоето.
Нашето име, скъпи.
Върху боклуци.
Впрочем, не са ментета.
Те са точни копия.
Просто останах много изненадана.
Знаеш ли кое друго ще те изненада?
Колко се печели от тези неща.
Ами качеството?
Свещените ви крави?
Качеството е за богаташите.
Ако домакиня от Лонг Айлънд иска
да живее с илюзията, че е клиент на "Гучи"...
Защо не? Нека.
Защото ощетява реномето на "Гучи".
Патриция, това сме ние.
Не е игра на кукли.
Алдо, тя е права.
Това са боклуци.
"Гучи" не е това.
"Гучи"...
е това, което аз кажа.
Аз го превърнах в империя.
Не Родолфо.
Определено не и синът ми.
Разбира се, не и ти, така че...
Без мен
още щяхте да ринете кравешки тор в Тоскана.
Това е факт.
Не го забравяйте.
Трябва да помним това.
ПРОЛЕТНО РЕВЮ НА ДЖАНИ ВЕРСАЧЕ МИЛАНО, 1983
Прекрасна!
Мартини, моля.
Веднага.
Хареса ли ви ревюто?
Беше невероятно.
Тези линии и тонове.
Как се казвате?
Аз ли?
Маурицио.
Маурицио чий?
Маурицио Гучи.
Маурицио Гучи. Гледай ти, Гучи.
Аранжирал съм витрини на "Гучи".
Така ли? В кой магазин?
Не си спомням.
Беше ужасно.
Аз съм Уолтър.
Дизайнер съм.
Добре, Уолтър.
Някой ден може да работиш за мен.
Никой дизайнер тук не би работил за "Гучи".
Засега...
"Гучи" е евтина оперета.
Приятна вечер.
Прахоляка ли искаш да дишаш?
Да продължиш да продаваш чаши за кафе по летищата?
Това ли ще е наследството ти?
Време е да изхвърлим боклука.
Алдо и Паоло са отрова.
Те са срам за компанията
и всички го знаят.
Те трябва да си вървят.
А ти трябва да хванеш юздите на бизнеса си.
Патриция...
Те са моето семейство.
Аз също.
Той започва търговска война.
Паоло не може да финансира чифт чорапи,
камо ли да започне война.
Не ми се гледа.
Но той пак може да е проблем.
Алдо му е подарил акции от компанията.
Преди да си даде сметка що за идиот е Паоло.
Маурицио, трябва да прикоткаме Паоло и да оправим нещата.
Знаеш колко е превъзбуден.
Вечно кипи от мъжка енергия.
Жена му не е от най-умните.
Трябва му доверен човек, който да го изслушва.
Като кого например?
Паоло ме харесва.
Имаш естествено преимущество, ти не си Гучи.
Имам нужда от еспресо.
Може ли да те питам нещо?
Току-що го направи.
Зададе ми въпрос.
Интересува те може ли да ми зададеш два въпроса,
като вече зададе първия.
Много добре, Доменико. Колко смешно.
Ето го и втория ми въпрос.
Каква според теб е твоята цел в "Гучи"?
Това интервю за работа ли е?
Може би.
Аз съм природозащитник.
"Гучи" е рядко животно, което трябва да бъде опазено.
От кого?
От всеки, който го застрашава.
Намирам за интересна силната ти връзка
с нещо, което не е твое.
Да.
Понякога е нужен външен човек, който да види истината.
Браво.
Паоло, напомня ми за детството.
Това е спомен, обвит в ликра.
Толкова в твой стил. Много е изящна.
Мислиш ли?
Имаш дарба, казвам ти.
Стига.
Престани, ще ме...
Ще ме разплачеш.
Никой досега не ми го е казвал.
Защо нямаш собствена модна линия?
Това са само модели.
Не мога да си позволя нещо по-сериозно.
С твоята дарба, талант и визия...
Шегуваш ли се?
"Гучи" се нуждае от свежа кръв.
Да кажем сбогом на тридесетте години
и да посрещнем осемдесетте.
Взе ми думите от сърцето.
Паоло Гучи иде.
Хайде.
Отвратена съм от отношението на баща ти към теб.
Загърбва те заради Маурицио.
Не е честно.
За кого се мисли?
За динозавър, който позира като задно отвърстие.
В някой предишен живот си бил комик.
Маурицио те харесва.
Винаги те е харесвал.
И аз харесвам братовчед си.
Той е тихичък като мишле.
Мъничко мишленце.
Той не врещи като другите.
Така е. Двамата с Маурицио заедно...
Ще бъде велико.
"Гучи" ще отгърне нова страница. - Не.
Баща ми никога няма да позволи.
Сграбчил ме е здраво за кайсийките.
Паоло,
може би е време
с цялото ти уважение
да му обърнеш гръб.
И то с право.
Всъщност имам...
нещо срещу баща ми.
Можеш ли да пазиш тайна?
Закълни се в живота си.
Кълна се в Отца и Сина и в модна къща "Гучи".
Добре.
Така.
Знаеш ли...
Не си длъжен да ми казваш.
Слушай... - Просто...
Ще се върна друг път да обсъдим моделите ти.
Но какво ще спечеля аз от всичко това?
Можем да ти предложим твоя модна линия в "Гучи".
Трябва да говоря с Маурицио.
Говорила си с него?
Кога?
Днес.
Показа ми моделите си.
Защо не ми каза?
Нали ти казвам сега?
Не е там работата, Патриция.
Не се вторачвай в процеса, а в резултата.
Казах му,
че ще продаваме негова модна линия и той прие сделката.
Моделите му няма да видят бял свят.
Нуждаем се от Паоло на наша страна.
Каква игра играеш?
Грижа се за интересите ни.
Това игра ли е?
Мау!
Благодаря, че дойде.
Мислеше, че съм изгубил тренинг.
Все още не съм.
Здравей, Паоло.
Звучеше спешно и дойдох веднага.
Много добре.
Имам ги от три негови бивши "секретарки".
Бившите му го недолюбват.
Направо го мразят в червата.
"Гучи" е една черна дупка от укрити доходи.
Паоло, това е измама
в глобален мащаб.
В Италия няма проблем с данъците, но в Америка
е съвсем друго.
Това трябва да си остане между нас.
Но можем да го използваме
като средство да го убедим.
А с теб
на моя страна
имаме нужното мнозинство
да станеш независим.
И той няма да загази, нали?
Не. На този етап
в най-лошия случай ще си плати данъците.
Ще го пернат през пръстите.
Случва се непрекъснато.
По-важното е, че ще те забележи.
Ще те види.
Най-сетне ще полетя...
като гълъб.
Писна ми да бъда възпиран.
Татко, писна ми да бъда възпиран.
Говоря сериозно.
Сериозно говоря.
Писна ми да бъда възпиран.
Искам свобода.
Говоря сериозно.
Не, сериозно.
Ало?
Да. - Ало, чуваш ли ме?
Не, връзката е ужасна... - Сега чуваш ли ме?
Може да те набера пак. - Не, посред нощ е.
Тук е късно. Кажи какво има.
Какво е станало?
Искам си свободата.
Писна ми да бъда възпиран.
Говоря сериозно.
Свобода ли?
Паоло, моля те, изчакай до утре.
Ще говорим утре. Нали? Сега съм зает.
Имам данъчните ти декларации.
За какви данъци говориш?
Стига, Паоло. - Татко, не искам да те издавам.
Ще говорим утре. Лягай си.
Лягай си, Паоло. Става ли? - Аз...
Здравей, Адриана. Как си?
Здравей.
Ал.
Какво?
МИНИСТЕРСТВО НА ФИНАНСИТЕ
Какво?
Криминално укриване на данъци. Звучи сериозно.
Ами ако се разровят още?
Ако открият още мръсотия?
Баща ми е на седемдесет.
Не е в първа младост.
Трябваше само да го стреснем.
Дали ще се усети, че сме били ние?
Не, Паоло. Всичко ще бъде наред.
Другата седмица ще ти пратя проектодоговор
и скоро пускаме в производство модната ти линия.
Моя линия?
Как да мисля за моя модна линия, когато татко може да изтърве сапуна?
Паоло, нали това искаше?
Паоло...
Как можа да ми го причиниш?
Г-н Алдо Гучи.
Съдът ви намира за виновен за невярно деклариране на доходи,
укриване на доходи в чуждестранна банкова сметка
и банкова измама.
Осъждам ви на една година и един ден в щатски затвор.
Съдът се разпуска.
Добър вечер. Вие ли сте Паоло Гучи?
Единственият и неповторим.
Поредната глоба за паркиране ли?
"Заповед за прекратяване"?
Нарушили сте изключителни права на носителя на авторските права,
като правото да възпроизвеждате и разпространявате защитен продукт.
Носител на авторските права?
Аз съм авторските права.
Съжалявам.
Направете нещо. - Това е "Гучи".
Ревюто приключи. Благодаря.
Насочете се към изхода.
Моля всички да напуснат.
Слезте от подиума. Не спирайте.
Ревюто приключи.
Към изхода.
Паоло.
Защо?
Защо го направи?
Кое? - Какво е станало?
Не ме поглеждай дори, лъжлив чувал продънен.
Затваряй си плювалника. - Паоло.
Пред църква сме. - Паоло!
Млъкни. - Ти млъкни.
Помисли за Алесандра.
Вкарай я в колата.
Прибери Алесандра в колата. - Какво има?
Ти...
И ти! - Добре де!
Ти изтръгна сърцето ми и го захвърли на улицата.
Боже мой, жена ми...
Жена ми трябваше да пее, докато не й остана глас,
преди да разберем какво става.
Защо си ме докладвал за нарушени авторски права?
Моето име също е Гучи.
Ти злоупотреби с името "Гучи".
Не.
Започна търговска война. - Не, аз...
Не съм го сторил, кълна се.
Това е моето име. Дори не е твоето истинско име.
Мау...
Мау, това съм аз, Паоло.
Как можа?
Та ние сме семейство.
Ами семейният бизнес?
Прав си.
- Не.
Ние сме семеен бизнес.
Прав си и не желая да ти навредя.
Искам да съм справедлив с теб.
Имаме предложение за теб.
Това е единственият начин.
Съжалявам.
Искаме да изкупим акциите ти на "Гучи".
Не ти липсва кураж, нали?
И топките й са по-големи от твоите.
Ама и ти си едно характерче.
Моят братовчед тихата вода ненапита.
Добре. - Мишлето имало характер.
Внимавай. - Кой да предположи?
Паоло, така е най-добре.
Никога не бъркай лайното с шоколад.
Може да изглеждат еднакво,
но на вкус
нямат нищо общо.
Повярвай, знам го.
По-добре "Гучи" да изгори, отколкото да го оставя на вас, гадини.
Да вървим.
Паоло...
Да вървим, Маурицио.
Откъде знаеш всичко това?
Маурицио, би ли...
Има полиция.
Дошла е полиция?
Да, финансова полиция.
Хайде. - Качете се горе.
Елате с мен. - Търсете навсякъде.
Хайде.
Там вътре.
Мога ли да помогна? - Не.
Мога ли да помогна?
Разбира се, госпожо.
Патриция Гучи.
Алберто де Ренци. Ръководя операцията.
Не, благодаря. Не пием.
"Джони Уокър" с малко вода? - Не, благодаря.
Паспортът ви, моля.
Вдигнете визьора си.
Благодаря.
Благодаря, Роберто.
Не ме слушате.
Тук съм, за да помогна.
Благодаря ви.
Ще направим още няколко анализа.
Моля ви, нека ви помогна.
Много съм находчива. Нека поговорим.
Нямаме какво повече да кажем.
Благодаря.
Аз благодаря.
Патриция, моля те.
Довиждане, синьора Гучи. - Доменико.
Много се забави.
Маурицио се обади от Сен Мориц.
Каза да отидеш, когато решиш.
Взеха обувките на дъщеря ми.
Заради подправения подпис ли дойдоха?
Какъв подправен подпис?
Нищо ли не знаеш за това?
Разкарай ги оттук.
Добре. - Да.
Паоло.
Сигурно е той.
Казах ти, че е голяма беля.
Идиот.
Маурицио?
Паола.
Знаех си, че си ти. - Леле!
Паола.
Съвсем същият си.
Ти също.
Идваш с нас.
Няма да дойда. - Вече прие.
Винаги съм искал да дойда.
Вече се съгласи.
Маурицио!
Дано не прекъсвам нещо.
Разбира се, че не.
Украсил си елхата.
Да.
Представям ви Патриция.
Здравей, Патриция. - А това е Алесандра.
Здравей. - Вече познаваш Франко и Джани.
Приятелката ми Паола.
А това са нейните роби.
Алесандра.
Съжалявам.
Как ви се струват макароните?
Този с лешници е върхът.
Да. Откъде ги взе?
Има едно чудно местенце до Нотр Дам ди Лорет.
"Дьо Лорет". Нотр Дам дьо Лорет.
Да. - Дьо Лорет.
Преди пет години с Маурицио отседнахме там.
Беше приказно.
Умолявах го да ме заведе там за 25-ия ми рожден ден.
Той, разбира се, го направи.
Щом кацнахме, отидохме в ресторант "Жул Верн"
в Айфеловата кула.
Той е на върха й.
Не, на втория етаж е.
Беше прекрасно.
После посетихме Лувъра.
Винаги си бях мечтала за това.
Уредихме си частна обиколка, слава богу.
Представете си тълпите. Това не е за мен.
Те само попитаха откъде са макароните, скъпа.
Казвам им.
Да, но запълваш историята с излишни подробности.
Едва ли имат нещо против.
И да имаха, не биха го признали.
Ти си излишна подробност.
Опитвам се да ти кажа,
че единствено Де Соле е виждал неподписаните сертификати.
Той работи десет години за баща ми напълно безропотно.
Имам му доверие.
Не е той проблемът.
Чух те как ми говори на обяд.
Не бил той проблемът?
Бях уморен.
Повече не ме излагай пред онези хора.
Онези хора са мои приятели.
Повечето познавам по-дълго от теб.
Той е проблемът. Кажи го.
Патриция, бях уморен. Уморен съм.
Тогава се събуди и го кажи.
Добре.
Когато ме караш да действам зад гърба на семейството си,
когато обръщаш син срещу баща,
а мен срещу Паоло,
когато се съмняваш в човек като Доменико Де Соле,
единствения човек, комуто баща ми вярваше,
тези неща се отразяват на средата, в която работя, и на мен.
Действията имат последствия.
Направих го за теб. Подходих градивно.
Няма да се извинявам за това. Не, благодаря.
Чичо ми е в затвора, а братовчед ми ме смята за боклук.
Нима намираш това за градивно?
Не ми вменявай семейните ви проблеми.
Аз само разчиствам бакиите ти.
Не съм те молил за помощ.
Маурицио,
по-силни сме само заедно.
От теб искам само
да стоиш настрана от "Гучи", преди да си съсипала още нещо.
Мога да се справя и сам.
Разбрахме ли се?
Честно казано, намесвам се
само защото си един некадърен и незрял идиот.
Едно слабо разглезено дете.
Ти си само половината от "Гучи".
Калпавата половина.
А ти искаш истински мъж?
Ето.
Може да пораснеш малко.
Червено, зелено, червено, зелено. Червено.
Зелено. - Червено.
Зелено. - Много добре, Алесандра.
Зелено, червено. - Зелено.
Май това беше. - Зелено.
Червено, зелено, червено, зелено, червено, синьо.
Червено, зелено. Червено, зелено. Червено, синьо.
Червено, зелено, червено, зелено, червено, синьо. Жълто.
Червено. Зелено. Червено. Зелено. Червено.
Синьо. Жълто. - Синьо. Жълто.
Много си... - Ти победи.
Победителят получава подарък.
За Алесандра.
Благодаря, мамо.
Ще играем после.
МЕЧЕТО РЪКСПИН
Кой е това?
Обърни го.
Кой е това?
Кой се крие там?
Обичам те.
Весела Коледа!
Харесва ли ти?
За татко от мен.
Ако не ти харесва цветът, може да смениш каишката.
Не, всичко е наред.
Добре.
Благодаря.
За мама от татко.
Все не знам какво да ти взема.
Сигурна съм, че е идеален.
Ваучер за "Блумингдейлс".
Така ще си вземеш каквото искаш.
Знаеш, че не ходя там.
За всичко си има първи път.
Паола, скъпа.
Страхотен бял костюм.
Много е шик.
Приготвих щрудел за теб и М.
Само това мога да правя.
На диета съм, но Маурицио ще оцени щрудела ти.
Искаш ли цигара?
Не.
Някога крала ли си, Паола?
Моля?
Прощавай.
Опитвам се да науча Алесандра
колко е важно да не пипа нищо чуждо.
Не се считам за особено етичен човек,
но поне съм честна.
Това, което не разбирам,
са хората, които крадат само от себичност.
Или заради удоволствието.
За лично удовлетворение.
Ще си задържа щрудела.
Беше ми приятно.
Харесва ли ти прическата ми?
Маурицио, харесваш ли прическата ми?
Да, много е хубава.
Много е шик.
Мислех си за утре...
Франко ще дойде утре по обяд.
Защо?
За да ви върне в Милано.
Няма ли поне да го обсъдим?
Щом съм готов, ще намеря точните думи, с които да го кажа.
Ти много ме нарани.
Паоло отказва.
Твърде много се бои от баща си.
Затънал е в дългове.
Но не можем да изкупим дела му.
Нуждаем се от финансов партньор.
Кого предлагаш?
"Инвесткорп".
Собственост е на Немир Кирдар, влиятелен иракски бизнесмен.
Обичат да инвестират в луксозни стоки.
През 1984 г. купиха "Тифани" и бързо я вдигнаха на крака.
Маурицио.
Подготви почвата с него. Скоро се прибирам.
Има нещо различно.
Маурицио се промени.
Стана краен
и налудничав.
А онази жена...
Не се бой.
Без теб той е нищо.
Проблемът на мъжете е, че се мислят за по-умни, отколкото са.
Не допускай тази негативна енергия да те изтощи.
Не забравяй...
Ти си неудържима, Патриция.
Кажи го.
Аз съм неудържима.
Аз съм само половината от "Гучи".
Представлявам само своите интереси.
Нужен ми е някой, който да изведе "Гучи" в челните редици на модата.
Искам някой да изкупи другата половина от "Гучи",
която ми създава грижи.
Онази половина е застанала на пътя на "Гучи".
Половината, която е на чичо ви и братовчед ви.
"Инвесткорп" постигна голям успех с "Тифани".
Вие я възкресихте.
Така е. Но "Тифани" не е "Гучи".
"Гучи" е семеен бизнес.
Това означава семейни проблеми.
Нося ви нещо.
Бургундско червено.
Десети номер, нали така?
Моделът е част от постоянната колекция
на музея "Метрополитън" в Ню Йорк.
Не можете да си го купите никъде.
Сега е ваш.
Да, аз...
Ами...
Добре, кога?
Трябва да се изкъпя.
Ако ми подушиш чатала, ще ме разбереш.
Не...
Паоло.
Хайде.
Мисля, че е...
Не, знам.
Знам, че е... - Знаеш ли какво?
Там няма коли.
Не.
Ей там е.
Насам. Тук е, сигурен съм.
Да му се не види, тук е.
Каква е колата?
"Фиат 600".
"Фиат".
"Фиат 600".
Паоло, ето го.
Насам. Тук е.
Така...
Не очаквах да свършиш в затвора.
Какво? - Ненавиждам се заради това.
Недей, моля те.
Какво си направил тук? Какво е това?
Бях малко напрегнат.
Не, това е...
Трябва да почистим. - Животът ми беше много тежък.
Не съм срал от седмица. - Мръсно е!
Онази кучка жена му обеща да ми помогне.
Той ми стисна ръка, а тя ми заби нож в гърба.
О, Паоло. - Затънал съм в съдебни разноски.
Беше ужасно.
Знам. - Не можех да правя любов.
Джени ме напусна. После се озовах в леглото
с кутия шоколадов сладолед
и много мрачни мисли.
Върнах се. Тук съм.
Продължаваме, откъдето бяхме стигнали.
Нали?
Надявам се. Радвам се, че се завърна.
Хубаво е да съм си пак тук.
Погледни това място.
Сякаш се е предало.
Какво?
Ами... - Какво?
Какво е това?
Много добра сделка.
Каква сделка?
Срещнах се с адвокатите им.
Не можах да откажа, парите ми трябваха.
Погледни каква дупка.
Нямам дори кабелна.
Не.
Продадох им акциите си от "Гучи"!
Не!
Това е. Край.
Не. - Не, край, мъртъв съм.
Край с мен. - Не.
Аз съм мъртъв!
Мъртъв!
Ела тук.
Ти...
си идиот.
Но си моят идиот.
Сигурно са ти стрували цяло състояние.
Изкуството няма цена.
Страх ме е да пипна нещо тук.
Не се бой.
Всъщност бой се малко.
Това канапе струва повече от апартамент в Монте Карло.
Ще се постарая да не го цапам. - Не.
Седни, моля те, изцапай го.
"Гучи" ще плати.
За първи път в живота си мога да правя каквото си искам.
Хубава песен.
Отнася ме отново в Ипанема.
Не съм ходил там, а винаги съм искал.
Да отидем.
Още сега.
Танцуваш ли салса? - Разбира се.
Не мога.
Това може да е огромна грешка.
Не е грешка.
Това е избор.
Вече можеш да правиш каквото си поискаш.
Кажи ми къде е той.
Кажи ми къде е, Пина.
Не успях да видя.
Лъжеш ме.
Къде е той, по дяволите?
Казвай къде е!
Къде е той?
Боя се, че не успя да дойде.
Как така не е успял?
Имаше делова среща в Париж.
Лъже. Ти също.
Маурицио е много зает, Патриция.
Не си направи труда дори да дойде на рецитала на дъщеря си.
Що за баща е това?
Ще има ново споразумение.
Защо изпрати теб?
Доменико! Защо прати теб?
Да не си малкият му вестоносец?
Не можа ли да дойде сам? Такъв страхливец ли е?
Това са документите.
Документи ли?
Документи!
Нищо няма да подпиша.
Кажи му да дойде да говори с мен като нормален човек.
Маурицио каза, че с Алесандра
може да останете в пентхауса, защото вече не му е основно жилище.
Ще продължи да плаща,
докато си стъпиш на краката.
За какво говориш?
Моля те. - Какво ми казваш?
За какво говориш?
Само думи. - Издръжка за Алесандра.
Няма да говоря с теб.
Идваш в училището на дъщеря ми.
Какво ти става? - Споделено попечителство.
Иска да е възможно най-леко за двама ви.
Споделено попечителство?
За развод ли говорим?
Това ли правим в момента?
Къде е той сега?
Къде е той?
Не ми е позволено да кажа.
Погледни ме в очите.
Виждаш ли в тях нещо,
което да загатва, че бих допуснала някой
да опропасти живота на дъщеря ми?
Да я уязви?
Виждаш ли?
Виждаш ли нещо такова?
Знаеш, че няма да стане.
Ще предам съобщението.
Разкарай се оттук.
Да.
На вашето внимание, г-н Гучи.
Дано офертата ви допадне.
Е...
Предпочитам да не чета собствения си некролог.
Маестро, уверявам ви...
Няма по-голям почитател на "Гучи" от мен.
Боже.
Най-сетне да седнем заедно с член на династията.
Ще го ценим навеки.
Наистина...
Разбирам колко ви е трудно.
Не се дръжте снизходително.
Моля ви.
Тези думи не са утеха за мен.
Дори трябва да призная, че донякъде ме обиждат.
Г-н Гучи,
самолетът ми излита след час.
Ако има проблем с офертата,
Саид и Омар са на ваше разположение.
Не.
Много сме благодарни за офертата ви,
но отказваме.
Нали, татко?
Обувката, която ми показахте...
Погледнете от вътрешната страна на петата.
Трябва да видите нещо там.
Помня, че поръчах такъв чифт
за Кларк Гейбъл.
През 1953 г.
Точно преди да снима "Могамбо".
Тези са най-редките обувки.
Виждате ли?
Това е златен варак.
Разбирате ли...
Трябваше да престана да го правя.
Стана твърде скъпо.
И така...
Откъде имате обувката?
Откъде?
Не може да сте я купили в Лондон.
Кой ви я даде?
Вие знаете ли?
Не желае да отговори.
Е, поне...
Срещата приключи.
Аз прекратих срещата.
Къде отива?
Много съжалявам.
Нямах избор.
Алдо.
Ти знаеше ли?
Не.
Не!
Маурицио.
Проклет предател.
Това ли искаш?
Честито.
Сега притежаваш мажоритарния дял
от "Гучи".
Сигурно се чувстваш прекрасно.
Отпуснете се.
Вие се носите във въздуха.
Носите се.
Оттук дотам. От ляво надясно.
Г-це Уинтур, влезте в някой от 144-те международни бутика на "Гучи"
и ще попаднете в цял нов свят.
Една нова визия.
Но обаянието на "Гучи" не беше ли точно в усещането за история?
Имате забележително наследство.
Така е.
Ние сме плод на своето минало, но не сме негови пленници.
Не се боя от промяната.
Аз я приветствам.
Магазините на Ралф Лорън са като филмови площадки.
Тези на Версаче са като рок концерт.
Магазините на "Гучи" са като Ватикана на модата.
Как финансирате тази своя визия?
Това е една хубава тайна.
Не питай.
Може да не се възстановим веднага,
но този план е дългосрочен.
Понякога трябва да потънеш, за да изплуваш отново.
Фере, Армани и Версаче!
Искам да създадат новата ни линия.
За тях ще е чест да работят за нас.
Де Соле, къде са, по дяволите?
Маурицио, те си имат свои линии.
Сами са си шефове.
Знам, че си имат...
Говорих с всеки от тях. Никой не иска...
Значи не си се постарал.
Има един.
Може би.
Ето.
Кой е този?
От Тексас е.
Монтьор?
По-добре се виж с него.
Виждам подчертано черно.
Кадифе с цвят на скъпоценни камъни.
И нетрадиционни стилови похвати.
Мокасини без чорапи.
Виждам танц на пилони по протежение на подиума.
Жени,
но също и мъже.
Имам идеи, които ще ви дадат възможност да се разширите.
Това изисква марката.
Това трябва да целим.
Без да пожертваме семейния характер на марката.
Семейният характер е самата марка.
Тук съм да я разкрася и възкреся.
Маурицио.
Спри. Моля те.
Умолявам те, спри.
Не желая конфронтации.
Аз също.
Звънях ти.
Така е. Не спря да звъниш.
Какво искаш?
Искам да поговорим.
Добре.
Алесандра тъгува за теб.
Видяхме се преди две седмици.
Все за теб говори.
Скоро ще се видим пак. Бях много зает.
Ще се върнеш ли у дома?
Изкупил си дяловете на Алдо и Паоло, както ти казах.
Лека нощ, Патриция.
Върни се у дома.
Патриция, знаеш, че това е невъзможно.
Хайде, става късно.
Върви си вкъщи.
Ако не заради мен, заради дъщеря ни.
Не го прави.
Недей... - Не...
Ще се грижа за нея, а също и за теб.
С теб създадохме нещо прекрасно.
Сега пък какво?
Вземи.
Харесва ли ти?
Какво е това?
Харесва ли ти?
Направих го за теб.
Унижаваш се.
Защо ми говориш така?
Защото не виждаш в какво си се превърнала.
Този албум... Всяка история си има начало и край.
Нашата приключи преди няколко глави.
Какво искаш от мен?
Искам те за себе си.
Аз те обичам.
Патриция.
Не.
Аз не те обичам.
Не те мразя,
но не искам да изживея живота си с теб.
Съжалявам. Наистина.
Какво стана с моя Маурицио?
Нищо. Съвсем нищо.
Не знаех, че съм се омъжила за чудовище.
Не си. Омъжи се за един Гучи.
Все е някъде по работа.
И се премести.
Толкова пъти ти казах.
Премести се в пентхауса с онази кобила.
Виждала съм ги заедно.
По-добре спри да ги следиш.
Какви неща си купуват...
Антики за милиарди, коли, картини.
С нашите пари.
Които ти му осигури.
Той дори не е бизнесмен.
Не може да се справи с паркометър,
камо ли да управлява "Гучи".
Права си.
Знам.
Аз го направих това, което е.
Като си права, права си.
А ти си много права.
Утре ще отида да го видя.
Почакай да се върнем от Кайманите.
И тогава
хубавичко ще го урочасаме.
Пак ли магии?
Вече изчерпихме магиите.
Трябва ни нещо по-сериозно.
Може и да мога да направя нещо.
Но трябва да си сигурна.
Напълно сигурна съм.
Във всеки вестник трябва да пише какъв си нещастник.
Искам светът да узнае какво представляваш.
Няма да ти дам и миг покой.
Опита да ме смачкаш, но не успя.
Ти си болезнен израстък, който трябва да бъде премахнат.
Адът тепърва ще ти се стовари.
Два, Рита.
Къде са, по дяволите?
Ако умеех да стрелям, щях сама да свърша работата.
Успокой се.
Ще дойдат.
Ела да седнем.
Благодаря. - Моля.
Пина.
Така.
Ивано, казах на Патриция, че те познавам от съвсем малък.
Че си надежден.
Аз съм Ивано Савиони.
Това е сътрудникът ми Бенедето Черауло.
Кой какво върши?
Сицилианец е.
Кога ще го направите?
Веднага щом проучим навиците
и охраната му.
Цената ни е твърда.
Цена ли? Каква цена?
Какво е това? - Ти каза шест.
Да.
Луди ли сте? - Защо казва осем?
Не разбирам. - Защо?
Не знам. - Казахме осем.
Не, шест - 600 милиона лири. - Казахме осем.
Това е. Какви ги вършите?
По-тихо!
Казахме осем.
За по-малко не става. - Да.
Казаха ми много по-малко.
Не давам повече от шест.
Значи ще се действа набързо.
Да.
Трябва да ни дадете снимките.
Ще платя само шест.
Сега ще получите половината.
Останалото - щом свършите работата.
Добре.
Не пропускай.
Разберете се с нея.
Наистина.
Не правете грешки.
Дръж.
Платете кафето и без издънки.
Иначе ще ви направя магия.
Готово.
Чакай.
Удивително.
Невероятен е. Страхотно.
Сигурен ли си, че ревюто е на "Гучи"?
Да.
Чудесно сако. Говорим за това от месеци.
Прекрасно. Много ми харесва.
Ще има изненада.
Много модерно.
Три, две, едно. Тръгвай!
Изглежда чудесно.
Браво!
"Когато през 1994 г. Том Форд пое творческите юзди на 'Гучи',
почти нямаше надежда за миланската модна къща.
Немски дизайнер раздвижи 'Шанел',
а американец изведе 'Гучи' в челните редици на модата.
Според някои г-н Форд ще оправдае инвестицията на г-н Лагерфелд."
Трябва да се обадя на майка си в Остин.
Внимавайте какво говорите, той е тук.
Каква незабравима нощ!
Маурицио.
Откликът е невероятен.
Не бях виждал подобно нещо.
Това бележи нова глава за "Гучи".
Опитай карпачото. Топи се в устата.
Добре.
Не казвайте нищо, докато говоря с него.
Ще ви кажа кога да говорите.
Можем да сме откровени помежду си.
Всички тук сме приятели
и се уважаваме.
Много сме загрижени.
Какво ви притеснява?
Цифрите.
Конкретно тези на "Гучи".
Каза, че цифрите не те интересуват
и вярваш на инстинктите си.
Така е, но цифрите ме интересуват, когато са ужасни.
Прогнозите ни за 1996 г. са катастрофални.
Спираме стотици доходни стоки...
Джунджуриите на чичо ми ли?
Загубите тази година вероятно ще възлязат на 30 милиона при продажби
от 180 милиона долара.
От 210 милиона долара през 1991 г.
И 270 милиона долара.
Банковите ни кредити възлизат на 85 милиона долара.
Следващите два месеца може дори да не успеем да платим заплатите.
Печалбите остават несигурни.
Предупредих, че стратегическият ни план е за пет години.
Не целим бързи печалби.
Потъваш, за да изплуваш отново.
Така се измъкваш от застой.
Личните вещи също ни притесняват.
Плащат се от сметките на "Гучи" и минават за разход.
Антиките за милиони долари в магазините.
Покупката на куп коли,
сред които "Ферари F-40" и "Ламборгини Кунташ".
Три милиона долара за часовник "Патек Филип 2523".
Седем милиона за луксозен пентхаус.
Мога да продължа още.
Огромна вила от 18 век край Флоренция
за тренировъчен център.
Мога да оправдая всеки от тези разходи,
но изглежда, че не желаете да ме чуете.
Маурицио, моля те, послушай ме като приятел.
Преживели сме много заедно.
Ти притежаваш много качества.
Но нека бъдем реалисти.
Мениджмънтът не ти се удава.
Бизнес не се управлява само с чар и ексцентричност.
Така е, нужно е и време.
Миналата вечер отбеляза нова глава за "Гучи"
и аз ви я осигурих.
Маурицио, искам да разбереш,
че каквото и да стане между компаниите ни,
не съм спирал да уважавам теб и твоята визия.
Но аз също имам визия за моите хора.
Освен това управлявам бизнес.
Предлагаме ти 150 милиона долара
за твоя дял от 50% от "Гучи".
Искате да изкупите дела ми.
Искаме да спасим бизнеса.
И кой ще стане изпълнителен директор?
Тя се оказа права за теб.
Сто и петдесет милиона долара.
Ще бъдеш богат.
Ако си мислиш, че е за пари,
значи твърде малко познаваш "Гучи".
Хапвайте по-бързо, момчета.
Не бях опитвал толкова вкусно месо.
Прощавайте. - Да?
Откъде е това месо?
Това е най-доброто говеждо в Тоскана.
От Вал ди Киана е.
Отнасят се с кравите като с принцеси.
ПОНЕДЕЛНИК, 27 МАРТ 1995, 7:59
Това е той.
Добро утро!
Синьор Гучи?
Какво става тук?
27 МАРТ 1995 В РАЯ
Патриция.
Знам.
Моля, изведете синьорина Франки от къщата ми.
2 ГОДИНИ ПО-КЪСНО
Синьора Реджани.
Наричайте ме синьора Гучи.
През 1997 г. Патриция Реджани е задържана за убийството на Маурицио Гучи
заедно с Пина Ауриема, Бенедето Черауло и Ивано Савиони.
Всички са намерени за виновни.
Патриция е осъдена на 29 години затвор.
Пина е осъдена на 25 години,
Ивано - на 26 години,
а Бенедето получава доживотна присъда.
Алдо Гучи умира от рак на простатата през 1990 г.
Паоло Гучи умира в бедност в Лондон през 1995 г.
През 1995 г. "Гучи" става публична компания.
С Доменико Де Соле и Том Форд през деветдесетте
и Марко Бидзари и Алесандро Микеле днес
"Гучи" бележи грандиозен успех
и се счита за една от най-великите марки в света,
оценявана на 60 милиарда долара.
Понастоящем в "Гучи" няма членове на фамилията Гучи.
ПРЕВОД НА СУБТИТРИТЕ: МИЛЕНА БОРИНОВА