Velika pandemija je spremenila vse.
Virus, hujši kot karkoli doslej,
je okužil človeštvo, živali in pridelke po vsem planetu.
Pomanjkanje hrane je povzročilo nemire in kaos,
kar je vodilo ljudi v borbo za omejene vire.
Vlade so padle in družba je razpadla.
Ko je bolezen končno minila,
se je pojavila nova svetovna vlada, znana kot Urad,
ki je preživelim nudila zaščito in sredstva v zameno za plačilo.
Bolje poznano kot kupčija.
KUPČIJA
Tala?
Hvala za vso tvoje delo.
In čestitke za tvojo obdelavo.
Hvala.
"POSKRBITE ZA SVOJO DRUŽINO"
Globalni vremenski krogi se dvigajo v nove višave.
Povišane zimske temperature, pomeni nadaljnje zmanjšanje vode ...
Meščane opozarjamo, da reciklirajo vso vodo.
Analyn!
Zadnje meso za danes.
Spustite ju mimo. Vzela je kupčijo.
Želita? –Mami, nikar.
Potrebujeva beljakovine. –Torej?
Ja, prosim.
Zakaj ona dobi?
Kaj? Želite meso? Vzemite kupčijo.
Hodi naprej.
Ej, kaj počnete? Kje imate dokumente?
Oprostite. Tukaj so.
Prosim, nikar. Žal mi je.
TALA BAYANI VZELA KUPČIJO: PRED 19 LETI
OBDELAVA ČEZ: 5 DNI
Ne bom jedla tega.
Prav.
Če nočeš jesti, pa pojdiva spet čez to.
Če ti bo zmanjkalo denarja, prodaj barve.
Za modro lahko dobiš več.
Še pet dni ti je ostalo.
Ti pa želiš govoriti o barvi.
Poskrbeti moram, da boš vedela, kaj storiti.
Vem, kaj moram storiti. Prodati barvo. –Ne!
Najprej porabi denar, nato prodaj barvo
in potem nakit. Poslušati moraš.
Saj je isto. –Pa ni!
Če želiš preživeti, obstaja red.
Skrite priložnosti ... –Vseeno mi je za priložnosti.
Tole je iz zlata. Dobiti bi morala vsaj 100 enot.
75 za te. –Nehaj.
Tega prihrani za konec.
V družini je bil že pred kupčijo.
Vreden je 600, ne sprejmi pod 400.
Mami! Nočem tvojega nakita.
Kaj pa potem hočeš? –Da mi ne umreš.
Saj veš, da to ni mogoče.
Mogoče lahko poiščeva način.
V sebi imam uro, ki se odšteva.
Oni so jo vstavili.
Ja, vem. Res si se krasno odločila.
Upam, da je bilo vredno.
Spet? –Bom jaz!
Zažurajmo!
To, punca!
Hvala, Analyn!
Lep trik.
Luči.
Dar je in dve leti šole elektro inženirstva.
Lepo! Jaz nisem šla v šolo.
In kako se je izšlo zate?
Delam v mrtvašnici, tako da sijajno.
Mrtvašnici? Torej si pri Uradu?
Ne, ampak nihče iz Urada se noče dotikati trupel,
zato najamejo zunanje izvajalce. Smrdi, a mi prinese dostop.
Do mrtvih ljudi? –Oblek, nakita, zlatih zob ...
Karkoli lahko prodam. Kabira.
Ravno sem se preselila v te bloke.
Analyn. –Me veseli, Analyn.
Kaj počneš? –Iščem brazgotino odštevalnika.
Nisem vzela kupčije. –Čemu potem inženirstvo?
Saj ti ne bodo dovolili tako visoke službe.
Upam na to, da me moje veščine spravijo od tod.
Ni poti od tod. –Še vedno je Železnica.
Urad jih je že pred leti ukinil.
Ne, še vedno nas opazujejo. Gledajo, kdo je koristen.
In jo popihaš v magično deželo, kjer ti odstranijo odštevalnik
in iz trave rastejo bonboni?
Menda je bila past, da se odkrije upornike.
Resnična je.
Povej mi eno osebo, ki je prišla ven po tisti poti.
Moj oče. –In ti si ga videla oditi?
Bilo je pred mojim rojstvom.
Torej ti je mama povedala, da je tako odšel?
Rekla je, da je izginil.
Potem jo je zapustil zaradi druge ženske.
Ali pa je nekje mrtev.
Ne.
Prišel je ven.
Seveda je.
Ej, Analyn. Si v redu?
Moram na delo.
A če uspeš najti Železnico, mi javi.
S takšno informacijo bi lahko mastno zaslužila.
Gin!
Si v redu?
Samo malo se mi vrti.
Spet?
V redu, kakor praviš ti.
Verjetno je kriva tvoja pijača.
Moja pijača je kvalitetna.
Spet si vdrl v laboratorij univerze.
Prav jim je, kaj pa so me izključili.
Če poznaš boljše delo brez vzetja kupčije,
so me sama ušesa.
Kaj je s tistim dekletom iz mrtvašnice?
Kabira?
Joj, ne. Saj je ljubosumna.
Nisem ljubosumna. Samo straši me.
Pravi, da je Železnica laž.
Mogoče je res.
In četudi ni, kam pa bi vodila? Zunaj ni ničesar.
Vse onkraj zidu je zbombardirano, zastrupljeno ali posušeno.
Tukajšnji zrak ni ravno krasen, a te vsaj ne bo ubil.
Sranje. Oprosti. Za tvojo mamo gre?
Spet sem vpila nanjo.
Pogledam jo in pomislim na njeno obdelavo.
Takrat želim kričati na nekoga.
Ampak ni nikogar, na kogar bi kričala.
Razen nje.
In ona samo sedi in sprejema to.
Kaj pa želiš, da stori?
Želim, da zakriči z mano.
Želim, da se bori.
Želim, da reče, da ni v redu.
Želim, da ... –Živi.
Ko sta moja starša odšla na obdelavo,
sem jaz zažgal avtobus.
Ti vsaj nisi nevarna za javnost.
Želim, da bi ti lahko olajšal to, ampak ne morem.
Samo vedi, ko je ne bo več, te bom jaz tu čakal.
Midva proti svetu.
Analyn?
Kaj je?
Pozno je. Kje si bila?
Zunaj. –Tako oblečena?
Kaj za ...
Nosila sem opravo.
Veš, kaj bo, če te zasačijo takšno?
Me prisilijo, da se ubijem?
Nehati se moraš družiti s tistimi ljudmi.
Tisti ljudje so moji prijatelji.
Spravili te bodo v težave.
Držali me bodo pri življenju.
Ali pa bi raje, da sem potem sama?
Izginem v zidove?
Če ti to prepreči smrt, ja.
Raje tvegam in imam dejansko življenje.
Boljšega imaš lahko od Gina.
Ja, kot ti?
Oprosti.
Si v redu?
Dobro sem. –Saj goriš.
Takoj greva k zdravniku. –V redu je.
K zdravniku greva, dokler ti je še na voljo.
Nobeno življenje ni mogoče onkraj zidu.
Zid nas ščiti pred pustinjo bolezni, ki jo je za seboj pustil virus.
Ostanite znotraj zidu, ostanite varni.
Nobeno življenje ni mogoče onkraj zidu.
Zid nas ščiti pred pustinjo bolezni, ki jo je za seboj pustil virus.
Kreteni bogataški.
Menda so v njihovi enklavi celo ulice klimatizirane.
Ne verjemi vsemu, kar slišiš.
Res ne zaupaš nikomur, kajne?
Tebi zaupam.
Nehaj.
Rekla si, naj iščem skrite priložnosti.
Nobenih kamer, veliko zdravstvenih zalog.
Priložnost.
Razmišljaš o tem.
Nič ne razmišljam.
Pa še kako razmišljaš.
Mogoče samo povoje. Velika klada si.
Nisem.
Gdč. Bayani.
Ja?
Analyn Bayani? –Ja. –Kaj je narobe z njo?
Nič ni. –Ne veva tega.
Mogoče je nekaj resnega.
Odpovedujeta vam ledvici. Potrebujete presaditev.
Sta med visokimi prihodki?
Ne.
Na našem seznamu so prioritetni meščani z visokimi prihodki.
Njena mati ste, kajne? –Ja.
Dobro. Sorodniki običajno najbolj ustrezajo.
Recepcija vam bo določila datum operacije,
do takrat pa vam bo to pomagalo z vrtoglavico in slabost.
Mami ...
Vse bo v redu.
V redu boš.
Trpljenje je povsod okoli nas.
Lakota,
primanjkovanje čiste vode in zdravniške oskrbe.
Družine so prisiljene živeti na ulici.
Otroci, ki ne vedo, kdaj bodo ponovno jedli.
Ni potrebno, da je temu tako.
Obstaja boljši način.
Ko vzamete kupčijo,
svoji družini priskrbite 20 let hrane,
vode, svoj dom.
Ko vam poteče čas,
utonite v spanec,
vedoč, da ob porabi vseh virov,
niste vzeli več od svojega pravičnega deleža.
Kupčija je dar. Vzemite jo.
Prav, pa smo.
Analyn.
Na voljo imamo čez šest mesecev.
Potrebujeva nekaj bolj zgodaj.
To je najbolj zgodaj. –Kaj pa kakšen drug zdravnik?
Se naju lahko napoti h komu drugemu?
Najzgodnejši termin pri komerkoli je čez šest mesecev.
Ne razumete.
Moja obdelava je čez štiri dni.
Dve dobri ledvici imam, ki bosta potrateni.
Ima še kašnega družinskega člana ali bližnjega sorodnika?
Sami sva.
Kaj pa njen oče? –Sami sva.
Potem pa se bojim, da vama ne moremo pomagati.
Pravite, da bo moja hči morda umrla zaradi čakalne dobe?
Naša uredba je zelo natančna glede tovrstnih situacij, gospa.
Prestavite nekoga.
Ni mi dovoljeno.
Prestavite nekoga.
Naša uredba pravi ... –Vseeno mi je za uredbo!
Prestavite nekoga! –Mami ...
Prestavite nekoga. –Varovanje k sprejemnici.
Morava iti.
Vzela bom kupčijo. Ti si jo vzela in je bilo v redu.
Ne boš vzela kupčije. –V redu je, mami.
Kot pravi Urad. Kupčija je dar.
Kupčija je prekletstvo.
Ne boš je vzela.
Bom našla drug način.
Urad življenja zagotavlja človeštvu nadaljnje preživetje.
Mi smo pot do trajnostne prihodnosti.
Ščitimo človeštvo pred pustinjo onkraj zidu.
Mi smo sreča, mi smo mir,
mi smo upanje, mi smo odrešitev,
mi smo pot skozi apokalipso.
V redu bosta. –V redu bosta.
Je kaj narobe?
Ne. V redu smo. Ni tako?
Mlada dama, zelo si lahko ponosna na svojega očeta.
Vse to počne zato, ker te ima rad.
Ne skrbi, v redu boš.
Vsi boste v redu.
Ne!
Ne skrbita. –Vse bo v redu.
Obljubim. –V redu bo!
Dobrodošli v Uradu življenja. Kako vam lahko pomagam?
Govoriti moram z nekom glede podaljšanja časa.
Oprostite, vendar ni podaljšanja.
Ne prosim, da se me ne obdela.
Prosim samo za odložitev za šest mesecev.
Moja hči potrebuje operacijo in ni nobenih terminov.
Vaša hči naj vzame kupčijo.
Vseeno ne bi bilo zagotovila, da bo prejela ledvico.
Jaz ji jo lahko dam.
Enostavneje bo za Urad.
Veliko učinkoviteje je in vzelo bi manj sredstev.
Potrebujem samo še malo več časa.
Kupčija je ... –Vem, kaj je kupčija.
Prodajam jo vsak dan svojega odraslega življenja.
Prosim vas, da naredite izjemo.
Moja hči je.
Ne morem oditi v miru, če ne vem, da je varna.
Na to bi morali pomisliti, preden ste spočeli otroka.
Samo sebe lahko krivite, da ste jo postavili v ta položaj.
Sebe lahko krivim?
Prosim, rotim vas ...
Plačala vam bom. –Podkupovanje uradnikov je kaznivo.
S čim? S smrtjo?
Vaša hči naj vzame kupčijo.
Oprostite, gospa?
Kaj?
Slišal sem vaš pogovor.
Lahko pomagam.
Analyn, pohiti. Zamudili bova avtobus.
Kot majhna sem si želela enega od teh.
Vem.
Žal mi je.
Zdravo.
Imata denar?
Semkaj, prosim.
Prosim, slecita se in v haljo.
Kako dolgo bo vzelo? –Tri ure.
Približno.
Oprostita. –Počakajte!
Lahko odstranite odštevalnike?
Ne. Če se jih poskusi odstraniti, se sprožijo.
In kako je, ko se sprožijo?
Kaj točno se zgodi,
če se pravočasno ne zglasiš pri Uradu?
Ni pomembno. –Želim vedeti.
Segreje ti kri.
V trenutku. –Skuhaš se od znotraj?
Ne bom se skuhala.
V halji, prosim.
Analyn! Kaj počneš?
Mami, za hranjenje organov je.
Zakaj bi moral hraniti organ? Takoj ga bo presadil.
Želiš, da me pusti odprto, medtem ko operira tebe?
To je normalno.
Ženska, 19, jetra. Ženska, 39, oči.
Ženska, 39, dve ledvici. Ženska, 19, srce.
Mami, to sva midve. Ubil naju bo.
Prevzem čez tri ure. In danes bo večja pošiljka.
Zaklenjeno je!
V redu. Vse se zdi dobro.
Prekleto!
Mami!
Poiskati morava drugega zdravnika.
Mami, skoraj se naju je razkosalo in prodalo.
Poiskali bova drugega zdravnika. –Ne!
Poiskali bova drugega darovalca.
Kaj pa moj oče?
Ne.
Sorodnik je. Najverjetneje je primeren.
Ne veva, kje je on. Mogoče je mrtev.
Urad ima vse zabeleženo.
Ne moreva kar prositi za takšno informacijo.
Pozdravljen, Gin.
Prosim, kar naprej.
Kaj je vse to?
Študiral sem kemijo, ampak ...
Če nimaš kupčije, ni službe. Ni tako? –Ja.
V redu. Zadeva je vrhunska.
Bodi dobro, prav?
Se vidimo.
Poslujem z njo.
Nisi vzel kupčije. Kako si dobil stanovanje Urada?
Prijatelja imam, ki dela v kliniki.
Piše mi vedno, ko se nekomu sproži bomba.
In preden se vseli nekdo nov, prodam vse, kar so pustili.
To je ... –Patetično.
Pametno.
Sama bi morala pomisliti na to.
V redu. Priti morava do zapisov Urada.
To ni enostavno. –Lahko vdrem?
Znaš vdreti? –Hodila sem na tečaj.
Ne na uraden tečaj. –Ne moreš vdreti od zunaj.
Za zavarovan sistem gre. Zahteva skeniranje obraza.
Se lahko kako dobi to? –Obstaja uradnik,
ki ima oddaljen dostop in se ga lahko podkupi,
vendar je drag.
Bo to dovolj?
Ne.
Samo daj nama naslov. Prosim.
Urad opozarja meščane,
da se izogibajo severnemu sektorju zidu,
kjer so umori in kraje v porastu.
Prisotnost policije pa je omejena.
Poročanja o plenjenju in ubijanju s strani mrhovinarjev
na teh zapuščenih območjih
so dosegla nasilno raven pred prihodom kupčije.
Ne pozabite, varnost je v središču.
Zanj ti dam sto.
600 je vreden.
Tri generacije je že v moji družini.
Zame je vreden sto.
Saj si nor! –Analyn.
Ne bova ga prodala temu kretenu.
Zdaj je 75.
Mislila sem, da je moje življenje vrednejše od tega.
Tako kot vsak.
Kjerkoli že živi ta uradnik Urada, je zelo daleč stran.
Avtobusi sploh ne peljejo tja.
V enklavi je. –Kaj?
Nemogoče je priti notri.
Mami?
PRALNICA
Kam greš?
Halo?
Kaj počneš? –Spravila naju bom v enklavo.
Nočeš ukrasti zdravil, kombija pa ti ni težko?
Utihni in se spravi notri.
Ni ključev.
Veš, kako deluje ta zadeva? –Ne, ampak so žice.
Spoznam se na žice. –Prav, daj.
Znaš ti voziti?
Očeta sem gledala. Ni izgledalo tako težko.
Dajmo.
Prihaja sem!
Daj že!
Pa sem! Uspelo mi je!
Že prihaja!
Mami! Pelji!
Pelji! –Uspelo mi je! –Pelji!
Čakaj!
Ustavi! Ustavi kombi!
Vzemi zemljevid! Poišči enklavo.
To je to. Enklava.
Sranje. Nisem vedela, da bo toliko stražarjev.
Nimava dokumentov, aretirali naju bodo.
Pojdi zadaj. Mogoče kaj najdeš.
Kaj že? –Karkoli!
Pohiti!
Čakaj ...
Tole si nadeni. –Dobro.
V redu.
Gospa, vozite!
Ja.
V redu. –Lahko pridem ven?
Delovalo je.
Neverjetno.
Mi moramo umreti v 20 letih za nekaj zalog hrane,
oni pa živijo tako?
Pojdiva.
Samo plačava mu, on nama dovoli dostop do terminala
in poiščeva mojega očeta?
Ne vem. Nisem še počela tega.
Ja?
Je vaš mož tu?
Ne, žal. V službi je.
Imata denar? –Ja.
Potem pa vstopita.
Prekrasen.
Denar. Prosim.
Oprostite, samo pričakovali sva moškega.
Tudi ženske lahko kršijo zakon.
Vidve ga.
Denar.
Deset tisoč premalo. Vrnita se, ko bosta imeli vse.
Do takrat bom že mrtva.
Brez te informacije bo umrla tudi moja hči.
Prosim vas kot mati. Imate otroke?
Ve ženske z otroki se imate za res posebne.
Prosim.
IDENTITETA POTRJENA
PODATKOVNA BAZA URADA
Vsi potrebujemo načrt za pobeg.
Vidve imata svojega, jaz pa svojega.
Deset minut imata.
V redu.
Michael Bayani.
Ali je mrtev?
Ne.
Živi v najini četrti.
Šli bova notri, mu povedali, kaj potrebujeva
in se dogovorili.
Ni potrebe, da sva živčni.
Nisem živčna. –Jaz tudi ne.
Mami? –Kaj?
Ena bo morala potrkati.
Živjo.
Kaj pa ti počneš tu?
Tudi tebe je lepo videti.
Spoznaj Analyn. Tvoja hči je.
Živjo.
Šla bom ...
notri.
Tole sploh ni nerodno.
Oprostita, bi radi čaj? Lahko pripravim čaj.
Mislim, da imam čaj. –Ne rabiva čaja.
Prav.
Lepo imaš.
Izgleda, da se ti je potem le izšlo.
Arhitekt? –Inženir.
Inženir si?
Ja, zakaj? –Samo vprašam.
Nižji si, kot sem si mislila, da boš.
Žal mi je.
Zakaj?
Si storil kaj, da si nižji samo zato, da me ujeziš?
Šala je bila.
Da prebijem led.
Zelo debel led.
Stvar je takšna.
Čez štiri dni imam obdelavo.
In najina hči potrebuje ledvico.
Sama ne morem imeti pravočasno operacije,
zato bo potrebovala eno od tvojih.
Kdaj pa je termin?
Čez šest mesecev.
Sta ga poskusili prestaviti na bolj zgodaj?
Kaj misliš?
Sta poiskali druge darovalce?
Njen oče si. Najbolj ustrezen.
Ni tako preprosto.
Zakaj nama nočeš pomagati?
Ne morem. –Zakaj ne?
Ker je moja obdelava čez štiri mesece in pol.
Vzel si kupčijo?
Ja.
Žal mi je. Ne bom vama mogel pomagati.
Vzel si kupčijo? –Zapleteno je bilo.
Zapleteno?
Izmislil si si to.
Ne izmišljujem si. Zakaj bi si?
Misliš, da bi lahko živel tu, če ne bi vzel kupčije?
Ne vem. Tebi se je zdelo vse mogoče,
ne glede, kako nemogoče je bilo. –Tebi tudi, ampak potem ...
Potem pa kaj? –Nič.
Česa ne vem? –Nič!
Ne moreš nama pomagati.
Pojdiva. –Ali ve, zakaj sem odšel?
Ker si kreten, ki ni znal biti odgovoren oče?
To si ji povedala?
Odhajava.
Odšel sem, ker je tvoja mama vzela kupčijo.
Ja, jaz sem zlikovka.
Dogovor sva imela, da je ne bo nihče vzel,
vendar si potem ti to prekršila.
Skupaj bi nama uspelo. Veliko ljudi ...
Nima ničesar. Živi na ulici.
Si to želel za naju? –Ne bi vsaj prej govorila o tem?
Vedela sem, kako bi se odzval.
Ne, ni se ti sanjalo, kako bi se odzval.
Še priložnosti mi nisi dala. –Ni mi bilo treba.
Storil si točno to, kar sem vedela, da boš.
Odšel si. –Odločila si se, kar je vplivalo na življenje obeh
brez pogovora z mano. –Jaz sem bila noseča.
Zaradi mene si vzela kupčijo?
Oprostita.
Ali si v bolečinah?
Bolezen, draga. Ali boli?
Dali so mi tablete.
Veš, pomagal bi ti, če bi lahko.
Pa vem?
Oditi morava. –Tala, čakaj!
Tala ... –Nimava časa.
Moram najti način, da rešim hčerko.
Žal mi je. –Tudi meni.
Analyn.
Veseli me, da sem te lahko spoznal.
Mami! Čakaj!
Ne zaostajaj!
Ne hiti!
Domov morava. –Stoj!
Zato nikoli nisem želela, da ga spoznaš.
Stopi v tvoje življenje, ga razburka in zbeži stran.
Ne vem, zakaj sem pričakovala kaj drugega.
Kako to misliš, da zbeži stran?
Našla sem njegov nahrbtnik, skrit v kadi. Nekam gre.
Si prepričana? –Sem vedela, da laže.
Kam pa gre? –Ne bi vedela.
Zagotovo do Železnice.
Nobene Železnice ni. –Kaj pa, če je?
Obe bi lahko rešilo.
Četudi bi bila resnična, imam samo še štiri dni.
Mogoče pa je to dovolj.
Mami, to je najina edina možnost.
Slediva mu.
Analyn, pojdiva!
Sonce bo kmalu zašlo.
Dober dom je bil.
Klančina je bila malce preveč strma.
Čakaj!
Pred odhodom moram še nekaj opraviti.
Gin?
Bom počakala zunaj.
Pohiti. Michael lahko ob mraku vsak trenutek odide.
Hvala, mami.
Gin?
Analyn. Kaj je?
Nič. Je Gin tu? –Ne.
Morala bi se dobiti tu, a ko sem prišla,
Gina ni bilo.
Čemu nahrbtnik? Se odpravljaš kam?
Samo neke reči so za Gina, da jih proda.
Super.
Naj pogledam. –Ne. Jaz ...
V naglici sem in vse je zapakirano.
Če kaj vidiš Gina, mu povej ...
Da mi je žal, da sem ga zgrešila.
Velja. –Dobro.
Previdno zunaj.
Morava iti.
Kaj se je zgodilo z Ginom? –Morava iti.
"DOVOLJ JE ZA VSE, ČE BI JO VSI VZELI"
Sranje! Mislim, da sva ga izgubili.
Ali ga vidiš?
Lahko se izmenjujeva pri straži.
Bom jaz prva stražila. –Ne. Spala boš.
Ne bom, saj zmorem.
Počivati moraš. –Budna sem. –Analyn!
Pojdi spat.
Torej mi ne zaupaš.
Zaupam ti.
Misliš, da bom zaspala. –Mislim, da boš šla tja.
On je najin način, da prideva iz tega kraja.
To je vse.
Prav.
Saj ni mogel biti tako slab, če si se zapletla z njim, ne?
Moralo je biti nekaj vrednega.
Sanjač je bil.
Mislil je, da nam lahko vsem uspe brez kupčije?
Ja. –Ampak ti nisi?
Bala sem se.
Strah te naredi slabega.
Nisi si podoben.
On se boji.
V prepovedanem območju smo.
Ob mraku nihče ne sme biti zunaj.
Pojdi spat.
Zbudi se!
Kaj? –Zaspala sem!
Kaj si? –Zaspala sem! Ni ga več!
Ne, tukaj je on.
Nehati me morata zasledovati.
Ni varno.
Za vajino dobro spakirajta in pojdita domov.
Kam greš? –Nikamor, kar se vaju tiče.
Povej, kam greš, sicer grem na policijo.
Odhajam na kraj, ki je onkraj dosega Urada.
Kako si ga našel? –Oni so našli mene.
Majhni so, vendar delujejo kot mesto.
Imajo elektriko, rezervoarje vode.
Eden od njihovih inženirjev je umrl in so potrebovali zamenjavo.
Mene so izbrali.
Ali imajo zdravnike?
Vse imajo. Toda enkrat so bili napadeni.
Skoraj so bili iztrebljeni. Zdaj nikogar ne spustijo notri.
Dajo ti le toliko informacij, da prideš do naslednje postaje.
Torej je Železnica?
Ja. –Zakaj nama nisi rekel?
Samo mene bodo spustili notri.
Tvegali bova.
Kaj pa odštevalniki?
Jih lahko odstranijo? Izklopijo?
Lahko jih.
Mrhovinarji.
Pridita, semkaj!
Mojbog!
Tam!
Sranje! Semkaj!
Sem, tukaj!
Sta v redu?
Dobro.
Ne, semkaj.
Si v redu?
Moj nahrbtnik je tam. V njem imam tablete.
Koliko dni še imaš?
Tri.
Bo dovolj, da pridemo do tja?
Če bosta dovolj hitri.
In nas ne pustijo čakati.
Dobro sem.
V redu sem!
Lahko gremo?
Za notri vama ne morem obljubiti, ampak do tja vaju lahko spravim.
Hvala.
Povsod so stražarji.
Zakaj so te poslali sem? Je to edina pot preko zidu?
Ne.
Edina pot pod zid.
V redu.
Tu počakajta.
Kaj? –Se vrnem po vaju.
Ne, počakaj! Ne boš naju zapuščal.
Se vrnem po vaju. –Ne.
Ja, prav imaš. Dajmo vsi trije odkorakati tja.
Še boljše, dajmo jih vprašati za prevoz.
Poiskati morava drug način.
Ne moreva mu zaupati.
Daj mu priložnost.
Mogoče se je spremenil. –Kaj bi ga lahko spremenilo?
Jaz. Klinčevo čudovita sem.
Sem ti rekla.
Rekla kaj? –Nič.
Tole si nadenita.
Tja! Tam gor. Pridita.
To je on!
Rekli so, da bo samo en.
Ja, z mano sta.
Ne morete si kar izmišljevati.
Njegova hčerka sem.
Družina smo.
Ne moremo ostati tu. Pridite.
Skozi tunel morate.
Od tam pa je enostavno priti do vode.
Čoln vas pobere jutri zjutraj.
Kaj počnete tu?
Rekli so nam, da pušča.
Dokumente, takoj!
Imam jih.
Ti. Stopi sem.
Kje so tvoji dokumenti?
Dokumente, takoj!
Situacijo imamo v coni 5 ...
Pridite!
Pojdimo. –Analyn, moramo iti.
Analyn! –Ne!
Dol, hitro! –Jaz jih bom zamotil.
Pojdi!
Srečno. –Hvala.
Za mano.
Boš zmogla? –Ja.
Izvoli.
Žal mi je.
Glede česa?
Morala bi te vprašati, preden sem vzela kupčijo.
Ja, morala bi me.
Pozabi. Poskušala sem biti prijazna.
Ne, počakaj. Tala, čakaj.
Odlično si opravila z njo.
Krasna je.
Ja.
Krasna je.
Trmasta je. Po tebi.
Jaz sem bolj trmast?
Veliko stvari obžalujem.
Sprejetih odločitev.
Ja, sam vem veliko o slabih odločitvah.
20 let sem živel s svojo.
Si se kdaj spraševal, kaj bi se zgodilo, če ...
Kaj bi midva, če ...
Vsak dan.
Vsak sleherni dan.
Tukaj!
Izklopita svetilki.
Dnevna svetloba.
V redu, pojdimo.
Obrača se!
Si v redu?
Dobro sem.
Na drugi strani smo.
Pridita.
Kaj pa zdaj? –Za nocoj se utaborimo tu.
Ali je to bilo ves čas tu?
Ne. Nazaj raste.
Samo to sem lahko našla.
Potem pa bo ogenj manjši.
Mami bo še prinesla.
Torej ...
Ti si bil nek velik sanjač.
Kaj se je zgodilo?
Zakaj si tako hitro obupal?
Kot kaže so bile brez tvoje mame tiste sanje ničvredne.
Ničvredne brez tebe.
Zato sem obupal.
Vzel kupčijo.
Kaj pripravljaš?
Enolončnico.
Iz česa?
Iz vsega, kar je v konzervah.
Dovoli meni.
Misliš, da ne znam kuhati?
Vem, da ne znaš kuhati.
Vidim, o čem si govorila glede nje.
Kaj pa si govorila o meni?
Da si zabavna.
Prav.
Prosim, preseneti naju s svojimi veščinami.
Kaj?
Nič.
Lepo je tu zunaj.
Čoln je.
Čoln je!
Pridita.
Kaj bomo storili? Kako opravimo to?
Naj jaz govorim.
Je tu kaj rib?
Ne od zime, ne od dežja.
Jaz sem Michael.
Samo eden bi moral biti.
Prišlo je do sprememb.
Nobenih sprememb. –Naj pojasnim.
Ob vsaki spremembi načrta, je prevzem opuščen.
Družina smo. –Ne.
Poslušaj ... –Samo eden bi moral biti.
Vzemi Analyn. Bolna je.
Mlada je. –Ne.
Ne grem brez tebe. Skupaj greva.
Ob vsaki spremembi načrta, je prevzem opuščen.
Pojasnili bomo, ko bomo tam. –Ob vsaki spremembi ...
Odpelji nas tja, sicer te ubijem.
Ne veš, kam je treba iti.
Žal mi je.
Ne ...
Ne!
Pelji, takoj. –Ne moreš!
Žal mi je. –Zamenjaj se z Analyn!
Ne deluje tako. –Oči! Stoj!
Oči! –Ne!
Stoj.
Predaleč sta. Vrniva se.
Poiskati morava čoln!
Ali pa najeti nekoga.
Ali pa počakati, da pride čoln pobrati naslednje ljudi.
Rečeva, da sva oni.
Ne bo delovalo. –Nekaj morava storiti.
Ne moreva biti tako blizu.
Nazaj domov morava. –Ne.
V redu bo. –Ne bo v redu.
Jaz ne bom v redu.
Ti ne boš v redu.
Močna moraš biti.
Ne morem.
Oditi morava. Nimava več veliko časa.
Zame moraš storiti to.
Če pohitiva, sva lahko do jutra že tam.
Kaj pa vso tisto varovanje?
Zasnovano je, da drži ljudi notri
in ne zunaj.
Nakita ni več. Denarja je še nekaj.
Več kot dovolj ga je.
Ni res.
Ne za hrano in zdravnike.
Morala boš vzeti kupčijo.
Oprosti.
Mami.
V redu je.
Moram iti.
S tabo grem.
Ne, nočem, da vidiš konec. –Mami, s tabo grem. –Ne!
Ne.
Zbogom, moja ljuba deklica.
Rada te imam, mami.
Rada te imam.
Za vedno.
Dobrodošli v Uradu življenja.
Kako vam lahko pomagam?
Prišla sem na svojo obdelavo.
Prosim, izpolnite te obrazce
in se vključite v kolono.
Mojbog, si v redu?
Ne!
Šla je. Moja mami je odšla.
Poskusila sem. Poskusili sva z vsem,
ampak se ni izšlo.
Ne vem, kaj naj storim. Ničesar ne morem storiti.
Morda pa lahko.
Ne. –O čem govori?
Želiš rešiti mamo?
Obstaja način. –Rekel sem ne.
Gin, sprašuje, če lahko kaj stori
in tudi lahko. –O čem govoriš?
Kar hoče ona ... Prosim, nikar.
Če obstaja možnost, da rešim svojo mamo,
mi moraš povedati.
Prosim, oblecite tole.
Čestitke za vašo častno žrtvovanje.
Urad se vam zahvaljuje.
Mesto se vam zahvaljuje.
Svet se vam zahvaljuje.
Vi ste del globalnega gibanja,
ki zagotavlja, da bodo omejeni viri planeta
vzdrževali bodoče generacije.
Vaši otroci se bodo s ponosom spominjali tega dne.
Nestrpno bodo čakali na svoj prispevek.
Človeštvo se nadaljuje zaradi vas.
Svet živi naprej zaradi vas.
Prejeli ste svoj pravični delež,
ki ste ga uživali.
Sedaj pa lahko odidete v miru.
Gospodična, vrsta je. –Nimam časa!
Zdravo!
Tala Bayani?
Z besedami potrebujem potrditev. –Ja.
Občutili boste manjši sunek.
Opravila sva.
Ponastavil sem vam odštevalnik. Lahko greste.
Lahko grem?
Ponovno se vidimo čez 20 let.
Ne razumem.
Kupčija je 20 let za življenje.
Ja. Nekdo je dal svoje življenje za vaše.
In vam kupil dodatnih 20.
Kdo?
Analyn Bayani.
Je sorodnica?
Ne, ne more storiti tega.
To ni dovoljeno.
Izjema je ob primeru slabega zdravja. –Kje je ona?
Kje je moja hčerka?
Prav ta trenutek se jo obdeluje. –Kje je moja hčerka?
Varovanje. Alarm 5-22!
Analyn!
Danes zapuščam ta planet ...
Kot roža, ki cveti za vekomaj.
Moje žrtvovanje naredi svet boljši za tiste, ki še pridejo.
Analyn Bayani, si pripravljena umreti?
Pripravljena sem umreti.
Kaj počnete tu?
Zbudi se.
Zbudi se, ljubica!
Zbudi se.
Dajmo, srček!
Tukaj sem.
Zbudi se!
Midva jo imava. Odpeljala jo bova.
Umakni se! –Kaj? –Umakni se.
Kaj počneta tu? –Daj že!
Kaj je to?
Gin! Kaj se dogaja?
Ne deluje. –Malo počakaj.
Zakaj se ne prebuja? –Ne vem.
Zato nisem želel tega. Ni še pripravljeno.
Kaj ji počneta? –Zbudi jo! –Saj poskušam.
Mojbog! –Mami?
Tukaj sem.
Živjo.
Kako se je zgodilo to?
Že nekaj časa opazujemo tvojo hči.
Ima veščine, ki so nam koristne.
Za Železnico delaš? –Jaz ne. Ona.
Prvotni načrt je bil, da spravimo ven Analyn,
ampak ... –Brez tebe že ne bi šla.
Nisem si mislila, da bodo vzeli obe,
vendar jih je njen oče pregovoril.
Potrebovali smo samo načrt, kako te spraviti ven.
Vedel sem, da jo lahko naredim mrtvo.
Nisem pa bil povsem prepričan, če se bo sploh zbudila.
Ne glej me tako. Rekel sem ji, naj ne počne tega.
Trmasta je.
Moramo iti. Takoj.
Dean! Shaun.
Ali prihajajo za nami?
Mami, zdaj sva v redu.
Lahko zadihaš.
Zadihaj.
V redu, namestita se.
Imamo kombi Urada in dokumente.
Toda pot je še vseeno dolga.
V ljubeč spomin
Prevod: denycare Podnapisi.net