‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎PERSONAJELE, LOCURILE, ‎ORGANIZAȚIILE, RELIGIILE
‎ȘI FAPTELE DIN ACEST SERIAL SUNT FICTIVE
‎Frate!
‎EPISODUL 12
‎Ești bine?
‎Da, sunt bine.
‎Mi s-a părut că văd ceva.
‎Dă-mi drumul!
‎Dă-mi drumul, ticălosule!
‎Dă-mi drumul!
‎Dormi.
‎Te vom trata până te trezești.
‎Ești culmea!
‎Pe alții îi omori,
‎dar pe mine mă ții în viață ‎când vreau să mor.
‎Cred
‎că o să ajungi Dumnezeu.
‎Mă ocup eu de restul. Acum las-o.
‎Agață asta undeva.
‎Cred că merge de dulap.
‎Unde e dl Yu când e nevoie de el?
‎Și-a dat demisia.
‎Acum avem alt manager.
‎Doamna Baek.
‎- Un déjà-vu? ‎- Da.
‎Un déjà-vu are loc
‎când intri pe frecvența altei lumi
‎și te întrezărești pe tine din acea lume.
‎Știi că am fost în clubul de radio, nu?
‎Dar de ce pomenești tocmai acum?
‎M-am văzut adineauri.
‎Dar eram cu cineva ‎care arăta exact ca tine.
‎Dublura mea avea părul scurt
‎și a ta era în halat de spital.
‎Halat de spital?
‎Na-ri!
‎Da, ești rănit.
‎Probabil că delirezi de la febră.
‎Chestia asta se repetă, ‎deci trebuie să întreb.
‎Cine e Na-ri?
‎De ce mi se tot spune Na-ri?
‎Myeong Seung-a, nouă la Relații Publice.
‎Ne adresăm formal și e profesionistă.
‎Adică mari,
‎nu Na-ri.
‎Am mari speranțe că mă fac bine
‎și revin la viața normală.
‎Să-ți spun cum poate ‎un mincinos nepriceput, ca tine,
‎să iasă dintr-o astfel de situație?
‎E timpul
‎să-mi ceri numărul.
‎Este 010...
‎Deci tu erai.
‎Cea despre care vorbea el.
‎Are ochi frumoși.
‎Poftim?
‎Noviceo!
‎Ai grijă de numărul tău!
‎Nu-l da altor tipi.
‎La naiba, credeam că mă prinde.
‎Arată exact ca Na-ri. Ce fază!
‎Chiar și în altă lume, tot drăguță e...
‎Na-ri...
‎Ce faci...
‎Na-ri...
‎Jo Eun-sup...
‎Pare cam ciudat zilele astea.
‎Iar visează vreo bizarerie?
‎Bună ziua!
‎Îmi arătați un meniu? N-am mai fost aici.
‎Poftiți!
‎Ce e asta?
‎Specialitatea de ceai cu lapte.
‎Conține boabe de tapioca și budincă moale.
‎Nu prea înțeleg.
‎Dar sună interesant. O să încerc.
‎E 5.800 de woni.
‎Poftim.
‎O clipă.
‎Ai sosit. Stai așa!
‎Eun-bi și Kka-bi n-au ajuns.
‎De ce te-ai grăbit să vii?
‎Vreau ‎japchae!
‎Ce tot spui?
‎Mi-ai zis să vin să mi-l iau. ‎Ai zis că-mi dai. Zău așa!
‎Poftiți băutura.
‎Îmi cer scuze.
‎Suntem prieteni vechi.
‎Înțeleg.
‎E bun.
‎Vă mai așteptăm!
‎Nu vezi că am o clientă?
‎Și de ce te-ai tuns așa de scurt?
‎Na-ri, împrumută-mi mașina ta. ‎Cea de acolo.
‎Prostii! Nici măcar m-ai permis.
‎PERMIS AUTO ‎JO EUN-SUP
‎Mașina care însoțește VIP-ul ‎a trecut de Naegok-dong.
‎Se îndreaptă spre Agenția Națională de Securitate.
‎Mai rezistă puțin, locotenente Jeong Tae-eul.
‎Vin să te salvez.
‎Te voi găsi
‎cu orice preț.
‎Vreau
‎să folosiți ‎big data ‎ca să găsiți persoana din fotografie.
‎E extrem de urgent.
‎Nu e un ordin,
‎ci o rugăminte.
‎- Da, Majestate! ‎- Da, Majestate!
‎Îmi dați datele, Majestate?
‎E un cadru ‎dintr-o filmare de supraveghere,
‎nu e foarte clar.
‎Se poate folosi?
‎Da, e posibil.
‎Dar, neavând localizarea exactă a țintei,
‎ar putea dura.
‎Înțeleg.
‎Majestate, un apel.
‎SABIA INDESTRUCTIBILĂ
‎Da, Yeong.
‎A sunat iar detectivul Kang.
‎A spus că ar fi găsit-o pe o anume Luna.
‎O urmăreau cu mare tam-tam.
‎Spune-i să mă sune de îndată.
‎Și vorbește discret.
‎Aveți un laptop și o cameră retrasă?
‎Da, vă pregătesc ceva imediat.
‎Am verificat filmarea.
‎E lângă palatul Busan.
‎Da. La secunda 15 din a treilea fișier,
‎se vede clar că e Luna.
‎Nu e cea pe care o cautai,
‎dar mulțumesc.
‎Da, păi...
‎Poftim?
‎Ai grijă de tine!
‎Îți voi mulțumi și personal.
‎Am datele despre ținuta țintei.
‎Un hanorac gri, trening și adidași albi.
‎Probabil că-și ține părul legat în coadă.
‎Verificați rutele ‎de la Piața de Est la palatul mare.
‎Numărul apelat nu poate fi...
‎TAE-EUL
‎SIN-JAE
‎Jo Eun-sup?
‎Sunt Jo Yeong. ‎Dra detectiv Jeong nu răspunde.
‎Vino la Yeouido. Am nevoie de tine.
‎Ai și telefonul lui Eun-sup?
‎Ce se petrece?
‎Îmi rămâi dator, să știi.
‎Aștept.
‎Du-te
‎și odihnește-te.
‎Ai făcut treabă bună azi.
‎N-a fost mare lucru.
‎Ai aflat?
‎Sper că-mi dai o veste ‎care să mă întremeze.
‎Am verificat alibiurile angajaților Curții ‎care au schimbat turele.
‎Nimic anume despre Lee Gi-yun, ‎Yun Do-gyeong și Kim Su-a.
‎Deci
‎era ceva cu Park Suk-jin?
‎A ieșit doar de două ori, la o librărie din mahala.
‎A ieșit în zilele
‎în care Majestatea Sa nu avea program.
‎După ce a fost la librărie,
‎a ars asta.
‎Vă spun azi
‎fiindcă în acea librărie ‎stăteau adepții trădătorului.
‎Poftim?
‎Cum e posibil ca una ca ea
‎să fi lucrat la palat?
‎E angajată ca urmașă ‎a unui cetățean exemplar,
‎bunicul ei, Park Dong-u.
‎Dar nu era nepoata lui adevărată, ‎Park Suk-jin.
‎Ce tot spui?
‎Adevărata Park Suk-jin ‎trăiește în Pyongan, drept Min Seon-yeong.
‎Iar Min Seon-yeong și-a pierdut fiul ‎acum multă vreme.
‎Poftim?
‎Min Seon-yeong?
‎Am fost atât de minuțioasă ‎la angajarea personalului,
‎dar tu erai!
‎Cum te cheamă de fapt?
‎Ești Min Seon-yeong, ‎care și-a pierdut fiul acum multă vreme?
‎Țineți-vă gurile!
‎Un cuvânt
‎dacă suflați despre incident, zburați
‎și vă pedepsesc pe voi și ai voștri ‎trei generații de acum încolo!
‎- Da, dnă intendent Noh! ‎- Da, dnă intendent Noh!
‎Și chemați medicul palatului!
‎Duceți-o în corpul secundar.
‎Nu trebuie să moară.
‎Trebuie să aflu
‎cine a încercat să-i închidă gura.
‎Hei!
‎Nu știi să conduci?
‎Puteam să mor!
‎Nu poți muri aici,
‎dnă prim-ministru Koo.
‎Arăt a oficialitate guvernamentală?
‎Cred că te înșeli.
‎Eu nu cred.
‎Mă confunzi cu altcineva.
‎De ce m-ai confunda?
‎E periculos.
‎A sosit poliția!
‎Aici! E un rănit! Repede!
‎Ce-i cu focul ăla de armă?
‎Jo Yeong!
‎Rămâi cu mine! Hei!
‎E doar un exercițiu. Plecați.
‎N-are nimic. E un exercițiu.
‎Sigur nu vrei un doctor?
‎Sunt spitale excelente aici.
‎Vestele antiglonț din Regat ‎sunt excelente.
‎Nu am fracturi sau leziuni interne.
‎Doar un ligament rupt, e în regulă.
‎În lumea ta, nu mergi la medic ‎după ce ai fost împușcat?
‎Am șters înregistrarea auto.
‎Dă-i-o înapoi lui Na-ri.
‎Și acum fii sincer.
‎Ce țară e asta, de se trage așa cu arma?
‎UNDE EȘTI?
‎Zi orice, măcar o scuză.
‎Altfel, vei fi arestat primul.
‎Nu se va mai repeta.
‎O să explic totul când vine Majestatea Sa.
‎Și când vine?
‎Nu așa te porți cu un salvator.
‎Eu nu pot, desfă-o tu.
‎Riști decapitarea ‎dacă te referi așa le rege.
‎E regele tău, nu al meu.
‎Ai uitat?
‎A fost regele tău
‎și l-ai văzut plângând.
‎De când îl păzești?
‎De la patru ani.
‎Nu fi ridicol!
‎De acum, ești Sabia indestructibilă.
‎El avea opt ani,
‎iar eu, patru.
‎Am văzut-o pe Majestatea Sa la încoronare.
‎Atunci am simțit
‎că vreau să fie fericit.
‎Așa a fost sortit.
‎Nu știu ce să spun. ‎E o lume foarte diferită de a mea.
‎Sunteți împreună?
‎Există asemenea zvonuri.
‎Dar la fel e și cu tine ‎și domnișoara locotenent Jeong.
‎Apărați cu viața legea și justiția.
‎Eu, pe Majestatea Sa.
‎Apropo, de ce plângea atunci?
‎Era la prima îndatorire de rege.
‎Funeraliile fostului rege.
‎Deci nu are tată?
‎Ce s-a întâmplat?
‎A fost ucis de fratele lui.
‎Sub ochii Majestății Sale.
‎De atunci,
‎doarme cu gândul la moarte.
‎Apărați-o!
‎E viitoarea regină a Regatului Coreei!
‎Pentru el, palatul e cel mai ferit cămin,
‎dar și cel mai periculos câmp de luptă.
‎Însă acum se pare că a intrat pe un nou câmp de luptă.
‎Dacă ăsta e destinul lui,
‎trebuie să-l urmez...
‎oriunde ar fi.
‎Trec peste mulțumiri.
‎Treci peste multe.
‎Mi-ai lipsit!
‎Mi-ai lipsit enorm!
‎Mi-ai lipsit.
‎Și arma.
‎Mai are două gloanțe.
‎Să mergem la palat.
‎Jeong Tae-eul.
‎Sub-căpitane Seok.
‎Ai grijă aici. Și de Maximus.
‎Da, Majestate!
‎Majestate!
‎A sosit dr. Hwang, ‎am pregătit camera de oaspeți.
‎Nu, o duc la mine.
‎Trimiteți medicul în camerele regale.
‎Majestate!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Sânge! Doamne!
‎Nu e al meu.
‎Ce?
‎Ești teafără?
‎Niciuna dintre femeile la care țin ‎nu o duce bine.
‎Doamne!
‎Ai stat aici în tot acest timp?
‎Trebuia să intri imediat.
‎Mi-ai spus să plec.
‎I-am tratat rănile
‎și în curând va fi hidratată.
‎Tocmai a adormit. De ce nu intri?
‎Mă duc să-i dau ‎ceva de mâncare doctorului Hwang.
‎Mulțumesc.
‎Mulțumesc pentru efort.
‎Poftiți, dle doctor Hwang.
‎Capul meu!
‎Mai dormi.
‎De ce mă pui să dorm...
‎când abia te-am regăsit?
‎Arăt îngrozitor, nu?
‎Deloc.
‎Arăți ca un pansament uriaș.
‎Dar un pansament foarte drăguț.
‎Însă
‎cum m-ai găsit, totuși?
‎Ți-am spus, aici sunt un om de treabă.
‎Am băut apă la centrul de ‎taekwondo
‎și am leșinat.
‎Acum știu cât contează ‎să ți se guste mâncarea înainte.
‎Îmi povestești mai târziu.
‎Când te faci bine.
‎Credeam că e ‎ultima noastră clipă împreună.
‎Atunci, în pădurea de bambus.
‎S-au întâmplat...
‎multe între timp.
‎Nu m-am putut întoarce.
‎Ce ușurare!
‎Credeam că s-a închis poarta.
‎Stai liniștită.
‎Dacă se închide,
‎deschid toate porțile din univers.
‎Și...
‎vin la tine.
‎Trebuie.
‎Dar
‎Eun-sup?
‎Păi...
‎E în spital.
‎Dar e bine.
‎Și asta s-a întâmplat aici, ‎printre altele.
‎Înțeleg.
‎Când mă trezesc,
‎să mergem la el mai întâi.
‎Mi-e dor de el.
‎Și-mi spui în față că ți-e dor de altul?
‎Și Jo Yeong e bine.
‎Yeong...
‎Dar la tine țin mai mult.
‎Mincinosule!
‎Scuze.
‎Mă doare.
‎Ce?
‎„Scuze”?
‎Ai deschis ochii.
‎Voiam să ți-i văd iar.
‎Ieși!
‎Asta e camera mea.
‎Zău?
‎Atunci, o să arunc mâine ‎o privire pe aici.
‎Sper că e plină de bijuterii.
‎PARTIDUL JINSUN
‎Majestatea Sa a produs agitație.
‎Destul că i-a prins singur ‎pe acoliții trădătorului,
‎dar să prezinte regina?
‎Nimeni nu și-ar fi imaginat așa ceva.
‎Să prezinte regina ‎după atâta vărsare de sânge...
‎E o demonstrație simbolică de intenții.
‎Trebuie să aflăm ‎din ce familie provine femeia.
‎Apropo, cât mai stă la coteț dna Koo?
‎Regele a anunțat viitoarea regină, ‎iar ea scade în sondaje.
‎Eforturile i-au fost zadarnice. ‎Normal că nu-i e bine.
‎Va fi o pacoste ‎dacă vine la putere un străin.
‎Și un prim-ministru dintr-o pescărie ‎era o pacoste.
‎Bine. Să-i aflăm vârsta, educația, ‎rudele, meseria, totul.
‎Mișcați!
‎JURNAL DE APELURI
‎CUM SĂ ÎNGRIJEȘTI UN CRIN-SURPRIZĂ
‎JANGMI
‎Șefu', ce să comand pentru toată lumea?
‎Eu am mâncat acasă.
‎Am mâncat supă de vită.
‎Dar ceilalți doi?
‎Unul dintre voi a citit. Răspundeți!
‎Măcar un semn de exclamare.
‎Chiar și semne de întrebare.
‎Emoticon care plânge...
‎Ai sosit, dle Kang.
‎Mi-ai primit mesajul? ‎Vreau să comand mâncare.
‎Mănâncă tu.
‎Dar Tae-eul?
‎Ce?
‎Nici tu nu știi?
‎Și-a luat concediu.
‎Ce? Concediu?
‎Da. Întreg, 21 de zile.
‎De ce-mi faceți asta ‎când unul, când altul?
‎- Ideile voastre crețe... ‎- Am ieșit să iau aer.
‎Stai liniștit.
‎...și privirile neliniștite
‎mă scot din minți.
‎- Nu merge așa. ‎- Ce să fac?
‎Ieșim să bem ceva diseară.
‎Pe urmă, la karaoke. O să fie bine.
‎- Unde ești? Răspunde-mi! ‎- Să mergem toți.
‎Te-ai hidratat destul, ‎ți-am scos perfuzia.
‎Da.
‎Mulțumesc.
‎Mă bucur să te revăd.
‎Da.
‎Majestatea Sa mi-a ordonat ‎să te însoțesc când te trezești.
‎Am înțeles. Mulțumesc.
‎El unde e?
‎Se întâmplă ceva?
‎Păi...
‎Majestatea Sa
‎clătește orez în uniforma de marină.
‎Poftim?
‎Te-ai trezit. ‎Trebuia să fi venit mai devreme.
‎Am clătit o pungă întreagă de orez.
‎Unde te duci?
‎Pentru tine am făcut-o. Nu poți pleca.
‎Nu pleca!
‎Nu-mi mai simt degetele.
‎Hei!
‎- Bine. Atunci grăbește-te! ‎- Ce ne facem?
‎Ai spus că trăiești clipa.
‎Voiam să râzi, deși eu am râs mai mult.
‎N-am putut pleca, îmi e foame.
‎Cum poți fi atât de dramatic?
‎De-aia sunt atât de bun ca rege.
‎Dacă fac un test de personalitate, ‎mă încadrez la „rege”.
‎Nu ți-am zis că înainte de masă ‎sunt irascibilă?
‎Bine. Poftă bună!
‎Dar puteam să nu fiu eu.
‎Ce ai fi făcut dacă era dublura mea?
‎Sunt...
‎cu cineva din altă lume.
‎Își leagă mereu părul în coadă ‎când e ceva important.
‎Dar îi scapă mereu câteva șuvițe.
‎Și nu știe asta, fiindcă nu vede.
‎Și?
‎Preferă berea în loc de ceai ‎când poartă o conversație.
‎Și îi place să facă cocktailuri.
‎Ia asta foarte în serios.
‎Agită paharul încântată și dă pe gât.
‎Dar,
‎când e nevoie de curaj,
‎devine o războinică.
‎Așa e ea.
‎După ce mănânc, hai să-l vedem pe Eun-sup.
‎Dar are un mare defect. ‎Spune doar ce vrea să spună,
‎chit că-i gătesc ‎sau îi declar sentimentele mele.
‎Unde mi-ai pus hainele?
‎Nu erau în cameră. Le-ai spălat?
‎Am adus haine în stilul tău.
‎Ia orice vrei.
‎De ce ai aduc numai ținute în stilul meu?
‎Puteai să aduci și alte stiluri.
‎Rochii nu ai?
‎Sunt acolo.
‎Glumeam.
‎O să iau asta.
‎Știam că așa o să spui. Mă lăudam
‎cu rochiile frumoase.
‎Ce-i aia?
‎Când o porți?
‎În cea mai înălțătoare clipă.
‎De pildă, când țin flori în mână?
‎Ce flori îți plac?
‎Mi-am dat seama...
‎că nu ți-am dat niciodată o floare.
‎De aceea...
‎am traversat universul.
‎Nu-mi plac florile.
‎Hai să mergem!
‎Vreau să-l văd pe Eun-sup.
‎Bine.
‎Însoțește-o la probă.
‎Da, Majestate.
‎Poftiți, doamnă.
‎Majestatea Sa a zis că i-ar plăcea să purtați tot ce a pregătit.
‎Totul.
‎Ai găsit ceva în haine?
‎O cutie.
‎E o floare de prun, nu?
‎E foarte frumoasă.
‎Atât de frumoasă,
‎încât vreau s-o port ‎într-o zi înălțătoare.
‎Când nu am nicio rană.
‎Dar de unde știai ‎că o să aleg să îmbrac asta?
‎Eu știu totul.
‎Să mergem! Ne așteaptă Eun-sup.
‎Căpitane Jo!
‎Majestatea Sa sosește în curând.
‎A luat liftul de la etajul unu.
‎Bine.
‎Fac controlul.
‎El așa făcea controlul.
‎Eun-sup!
‎Ce?
‎A cui voce o aud?
‎Tae-eul!
‎Ce se petrece? Visez oare?
‎Chiar ești tu, Tae-eul?
‎Cum ți-a mers?
‎Ai dat dovadă de bravură, aud.
‎Fii atentă!
‎Cineva trăgea în el, ‎am văzut glonțul zburând.
‎Și, din instinct...
‎Dar tu ce ai pățit?
‎E de dinainte să ajungi aici?
‎A apărut ceva.
‎Jo Eun-sup, ‎se pare că vei fi avansat aici.
‎Dacă-mi pun mintea,
‎avansarea e floare la ureche.
‎Ce e aia? E pentru mine?
‎Rulada pe care o voiai.
‎Am fost personal la bucătarul regal ‎și am comandat-o pentru tine.
‎Vai, nu trebuia!
‎Bine. Taie-mi o felie mare.
‎Mă tem că nu se poate.
‎Dar ți-aș putea cumpăra brutăria, ‎dacă vrei.
‎Serios? Să nu glumești! Respect, domnule!
‎Am mai ratat ocazia ‎companiei pentru piersici la conservă.
‎Tare m-am mai necăjit!
‎Data viitoare cere-i ‎să-ți deschidă ușa la mașină.
‎Cum de nu mi-a venit ideea?
‎Ce e asta?
‎Cum poate fi atât de savuroasă?
‎Eun-bi și Kka-bi s-ar îndopa ‎până ar crăpa.
‎Eun-bi și Kka-bi mănâncă bine,
‎le e bine la grădiniță, sunt isteți.
‎Și se pare că Eun-bi a aflat ‎că un ești Yeong.
‎Și i-am zis să fie atent!
‎Nu întrebi de Na-ri?
‎Na-ri?
‎Mă rog, nu m-am gândit deloc la ea...
‎- Nu mi-e dor... ‎- Nu...
‎- Nu se înțelege cu Jo Yeong. ‎- Ce?
‎Spune că nu mai e la fel de chipeș.
‎I-am spus
‎că stilul ăsta nu mă prinde. ‎Știam că așa va fi.
‎Domnule, îmi poți deschide ușa la baie?
‎Mă doare brusc unde am fost împușcat.
‎Spitalul ăsta e enorm.
‎Ce? Nu!
‎Ce-i asta?
‎De ce faci asta?
‎Cred că m-a adus aici
‎Lee Lim.
‎Ai idee de ce?
‎Ai văzut
‎umbrela pe care o ținea?
‎Umbrela?
‎Nu l-am văzut pe el, ‎i-am văzut doar oamenii.
‎Ți-am spus data trecută
‎că avem câte o parte ‎din ceva ce dorim amândoi.
‎Cred că a ascuns-o în umbrelă.
‎Și eu...
‎Tu ai ascuns-o
‎în bici.
‎Cred că și-a dat seama ‎unde am pus jumătatea mea.
‎De asta m-a adus aici.
‎Ca să negocieze.
‎Înseamnă că dacă o pierzi, ‎poarta se închide pe partea ta.
‎Da.
‎Deci miza e cine fură primul ‎jumătatea celuilalt?
‎Nu. Miza e să nu o pierd pe a mea.
‎Totul sau nimic.
‎Dar ai fi dezavantajat...
‎în lupta asta.
‎Trebuie s-o ai la tine...
‎când vii să mă vizitezi.
‎De aceea nu trebuie
‎să fii aspră cu mine.
‎N-ai grijă.
‎N-o să pierd nimic din ce e al meu.
‎Dar, dacă îți faci griji,
‎nu vrei să ne rugăm împreună?
‎Să-L rugăm pe Domnul...
‎să ne binecuvânteze.
‎Am căutat locul ăsta în lumea ta.
‎Biserica asta e singurul loc ‎care e identic în ambele lumi.
‎Serios?
‎De ce ai căutat-o?
‎Aici s-au căsătorit ai mei.
‎Tata a văzut-o pe mama predând ‎la un seminar și s-a îndrăgostit pe loc.
‎La Academia Științifică Mondială.
‎Mama era om de știință.
‎Deci cu ea semeni.
‎Da.
‎Tata a cerut-o de soție, ‎dar mama era catolică.
‎Așa că tata
‎a studiat șase luni religia.
‎Venea săptămânal aici.
‎S-au căsătorit și m-au avut pe mine.
‎Dar mama
‎a murit după trei ani.
‎O slăbise nașterea.
‎Nu îmi amintesc bine,
‎dar știe toată lumea ‎și e prima dată când îi spun cuiva.
‎Însă mă bucur că ți-o spun ție.
‎Ai evoluat minunat, Gon.
‎Am sărit peste multe.
‎Când aveam cinci ani,
‎ai mei se ocupau de centrul de ‎taekwondo‎.
‎Mama era un antrenor foarte cunoscut.
‎Dar a murit de cancer.
‎Încă mai port
‎centura ei neagră.
‎Ai evoluat minunat,
‎Tae-eul.
‎Majestate?
‎Bună seara, părinte!
‎Nu mi-a fost anunțată vizita.
‎Nu e o vizită oficială.
‎Eram în trecere doar.
‎Cumva,
‎știi să păstrezi un secret?
‎Scuzați?
‎Dumnezeu mi-a spus să-mi pun frâu gurii
‎și să-mi păzesc deschizătura buzelor.
‎Atunci, îmi faci o poză?
‎Vreau
‎o poză cu noi doi.
‎Bine.
‎Trei, doi...
‎De ce faci asta?
‎Ședeai singur lângă pârâu.
‎Iarba era verde, proaspătă,
‎iar apa clipocea în adierea primăverii.
‎Ai promis că, și dacă pleci, nu vei rămâne plecat pe veșnicie.
‎Așa ai promis.
‎Șed în fiecare zi lângă pârâu
‎și mă gândesc neîncetat la ceva.
‎Când ai promis că, și dacă pleci, nu vei rămâne plecat o veșnicie,
‎mă rugai de fapt să nu te uit?
‎Gata.
‎Medicamentele sunt pentru trei zile
‎și conțin antibiotice, ‎deci alcoolul e interzis.
‎M-a întrebat...
‎Alcoolul?
‎E dezinfectant.
‎Doar un pahar voiam să beau.
‎Îmi pune sângele în mișcare ‎și o să-mi revin mai repede.
‎Mă simt, brusc, epuizată.
‎Mai bine pleci. O să mă culc.
‎Îți repet, asta e camera mea.
‎Da, bine.
‎Și tu unde ai dormit?
‎Aici.
‎Aici?
‎Cum?
‎Lângă tine. Tu dormeai.
‎E un pat mare.
‎Ți-ai ieșit din minți?
‎Nu mă mir că se uita lumea ciudat la mine.
‎Nu face din țânțar armăsar. ‎Nici n-am dat tare.
‎Mă doare umărul
‎de parcă m-am ars.
‎Semnul despre care spunea Yeong.
‎Da? Ia să văd! Unde e?
‎Ce se întâmplă?
‎Cred că e un efect secundar ‎al drumului printre tunete și fulgere.
‎Dar tu? Pe tine nu te doare nimic?
‎Nu, sunt bine.
‎Uită-te! Am și eu vreun semn?
‎M-ai speriat.
‎Atâta se vede și vara.
‎Uită-te cum trebuie.
‎Ce figură ești!
‎Mă doare și mai tare.
‎Tu nu ai niciun semn.
‎Nu am?
‎Atunci e ceva aleator?
‎E bizar.
‎Înseamnă că regula călătoriei între lumi ‎a fost încălcată.
‎Ce zici de asta?
‎Ce spunem când înjurăm un om rău.
‎„Trăsnite-ar să te trăsnească.”
‎Voiam să nu mai decapitez oameni.
‎N-ai decât să încerci.
‎Măi, asta e...
‎Sunt sigur că ți-am zis
‎că ai putea fi decapitată ‎dacă mi te adresezi cu „măi”.
‎Încetează cu prostiile!
‎Ce vreme îngrozitoare, nu?
‎Scuze.
‎Lasă, nici eu nu te-am văzut.
‎De ce?
‎De ce apar semnele astea ici și colo?
‎De ce?
‎Omoară-mă!
‎Omoară-mă și gata!
‎Nu te-am ținut în viață
‎ca să te omor așa.
‎Ești momeala perfectă.
‎De asta te-am ținut în viață.
‎Dacă ar trăi fiul tău,
‎ar fi ajuns ca el?
‎Ai chipul
‎mamei nepotului meu.
‎Bine ați venit!
‎Luați loc acolo, vă rog.
‎Nu pot folosi camera privată?
‎O folosește dna prim-ministru momentan.
‎Adică Seo-ryeong?
‎Fără niciun fel de pază?
‎Vreau tăieței cu perilla.
‎A trecut ceva vreme. ‎Am auzit că erai sigură aici.
‎Mă pot așeza?
‎Mi-e indiferent.
‎Ești bolnavă, aud.
‎Da.
‎E prima mea masă.
‎Așa că hai să nu vorbim. ‎Nu vreau să se răcească.
‎Locul ăla nu e pentru tine.
‎E pentru bebeluș.
‎Cred că băiat. Mănânc enorm de la o vreme.
‎Nu i-am verificat sexul.
‎E fată.
‎Poftim?
‎Ai comandat ceva?
‎Vine în curând.
‎Am auzit că vizitezi Orientul Mijlociu ‎cu soțul meu.
‎Presupun că e un familist.
‎Vorbiți despre serviciu?
‎Își pierde vremea.
‎Nu tu ești întruchiparea ‎pierderii de vreme?
‎Păcat de patru ani de efort, ‎duși pe apa Sâmbetei.
‎Se pare că nu o să ajungi regină.
‎Ce vrei să spui?
‎Nu știi?
‎Chiar așa de bolnavă ai fost?
‎Regele a anunțat viitoarea regină.
‎Dă-mi telefonul tău!
‎Nici nu ți-ai adus telefonul?
‎REGELE PREZINTĂ REGINA
‎Ar trebui să mai obții un mandat, zău.
‎Altfel, tocmai ai devenit...
‎fiica unei proprietare de pescărie.
‎Succes cu bebelușul!
‎Și ai grijă să naști în Regat.
‎Ce tot spune?
‎Da. Bine.
‎Să nu sufle o vorbă.
‎Majestate, Lee Sang-do spune că suferă.
‎Suferă?
‎Da, simte că arde când plouă.
‎Majestate.
‎Dna prim-ministru a intrat în palat ‎fără programare.
‎Deci și-a revenit, în sfârșit.
‎Unde e acum?
‎Ai fost în concediu medical.
‎Te simți bine?
‎Da, Majestate.
‎M-a mobilizat o știre neașteptată.
‎Vorbim despre asta după ce vorbesc eu.
‎Dnă Koo,
‎ai renunțat la frâie.
‎Care e motivul?
‎Pentru care mă țineai legat, adică.
‎Dacă nu te țineam,
‎unde te-ai fi dus?
‎Să faci o cerere în căsătorie?
‎Bine.
‎Să discutăm despre asta.
‎Altfel, n-am putea vorbi.
‎Toate știrile
‎sunt adevărate.
‎Ea este
‎femeia pe care o iubesc.
‎O susțin pas cu pas și clipă de clipă.
‎Mereu, atât de sincer, Majestate!
‎Suntem lângă ocean, plouă des.
‎E singurul dezavantaj.
‎Bea-ți ceaiul.
‎Sunt sigură că te-a deranjat ‎felul în care te-am tratat.
‎Sper că înțelegi că am făcut-o ‎numai ca să o protejez pe Majestatea Sa.
‎E în regulă.
‎O să te întreb ceva.
‎Îmi poți răspunde
‎fără să-mi pui întrebări?
‎Și nu spune nimănui.
‎Sunt dispusă să am încredere în tine
‎fiindcă se pare că ești funcționar public.
‎Sigur.
‎Numele meu e Noh Ok-nam.
‎Tata a fost Noh Gi-seop, ‎mama, Shin Jeong-ae,
‎iar sora mea, Noh Yeong-nam.
‎M-am născut în 1932, în Pyoksong, ‎provincia Hwanghae.
‎Mi-am părăsit orașul natal la 17 ani
‎și n-am mai auzit vești de acolo
‎de 67 de ani.
‎Așa că voiam să întreb...
‎Ce a fost cu războiul?
‎Cel izbucnit în iunie 1950.
‎Majestatea Sa și lt. Jeong...
‎Lumile sunt prea îndepărtate.
‎Ce ai de gând? Îmi răspunzi la întrebare?
‎Avem vreo șansă măcar?
‎Lasă tupeul și mișcă!
‎Dnă Koo, oprește-te!
‎Dacă te opresc...
‎- Tae-eul. - ...vei rămâne?
‎Să-ți spun un secret înainte să mori?
‎- Cred că... ‎- Ce sunt?
‎dau de urma ‎pădurii de bambus a lui Lee Lim.
‎Semnele astea?
‎Dublura mea. Ai întâlnit-o?
‎Să rămân azi, atât?
‎Ar trebui să ne vedem.
‎Dacă mă vezi acum, mori.