Din episoadele anterioare…
Cine naiba v-a lăsat în sala mea?
- Dra Thomas. - Afară!
Dar nu e școala ei?
INTERVIURI ANTRENOR
Întâi îi lași pe băieți în sală, acum mă înlocuiești?
Nu e sala ta, e sala mea.
- Bună! Sunt… - Știu cine ești.
- Cum te cheamă? - Nu mă mir că nu mă cunoști.
Victima lui Gruzinsky e falimentară
- A durat până să afli. - Nu era nevoie să mă faci de râs.
Băieții ăștia abia au venit și cred că pot să ne calce în picioare.
- Ce cauți aici? - E noua
antrenoare principală a Copoilor de la Belford.
Surpriză!
DEBUTUL SEZONULUI DE BASCHET!
Auziți, fetelor? Viața e mai palpitantă în DII, nu?
Doamnelor și domnilor, e prima săptămână a sezonului!
Ridicați-vă în picioare pentru Copoii de la Belford!
Iat-o revenind pe terenul propriu, intrând în istorie,
pe noua lor antrenoare, Holly Barrett!
Holly!
O scandare pentru Holly.
Când preiei o echipă puternică, iubirea vine la pachet.
N-am mai văzut sala atât de plină.
Bine. Mulțumesc! Vă mulțumesc tuturor!
Mulțumesc mult! Suntem încântați.
Le mulțumesc fanilor de la Belford!
Mulțumesc, fanilor de la Westbrook!
Sperăm să vă vedem la primul meci al unui sezon excelent.
Mulțumesc mult!
- Mascota lor e mai tare. - A noastră e energică.
- De acord. - E cumva…
Haide! Veniți încoace!
Belford e o echipă bună, dar asta e casa noastră.
- Hai să-i cucerim! „Sirenele” la trei. - Iată-le! De la Westbrook…
- Unu, doi, trei, Sirenele! - Sirenele!
Ce? Unde…
- Unde pleacă toată lumea? - Nu… Hai, Sirenele!
N-o luați personal. Prezentarea băieților s-a lungit, a venit mâncarea…
- Ce jenant e! - Fundul copoiului e pe emblema noastră.
Haide, câine!
ANTRENORUL
ȘCOALA DE FETE WESTBROOK
ÎNCĂ UN SEZON, ÎNCĂ UN TITLU ECHIPA DE LA BELFORD
- E ceva obișnuit? - Nu.
- Doamne! - Miroase bine.
Cum e să fii prima antrenoare din istoria lui Belford?
Era și timpul! Știu că așteptările sunt mari.
Cică e cea mai dorită slujbă din district. Accepți provocarea?
Da. Sigur, n-aș fi acceptat postul
dacă nu credeam că pot continua șirul victoriilor.
- Baftă! - Mulțumesc!
- Sunt opt tonete! - Doamne!
- Fac eforturi mari pentru Copoi. - E o tonetă cu sushi?
- Unde? - Doamne, da!
- Au și uni? Îmi place la culme! - Nu doar că au, dar ți-am și luat.
Poftim!
Doamne! N-am mai mâncat atât de bun!
Haide! E o tonetă de bezele! Faceți loc, vine peștele!
Doar eu cred că e aiurea să dai cuiva pește fiind costumată în pește?
- Cui îi pasă? N-ai auzit că au bezele? - Am zis eu!
Dacă ajungi în play-off an de an, ești tratat regește.
Regii sporturilor de liceu? Pe bune?
- Bună! - Ce înseamnă asta?
- Haide… - Pe bune…
- Suntem invizibile? - Incredibil!
Nu!
Nu se poate!
- Specialitatea nr. doi! - Ce-a fost asta?
Am ajuns cetățeni de rangul doi la propria școală.
- E coadă! - Să vă stea în gât!
- Gata! Ai mers prea departe. - Nu mai pot să ignor asta.
- Louise, ai echipamentul roz. De ce? - Nu știu. Mașina de spălat s-a stricat.
Adică menajera? Ai stricat-o?
- Nu, mașina de spălat din casă. - Ai tăi ți-au luat o casă?
Nu tocmai, dar cu dramele de acasă
și fiind într-a XII-a, stau în casa bunicii.
- Singură? - Da.
- Louise, stai singură? - Da, e super!
De asta băgai hotdogi în geantă la prânz?
Era unul singur. Și rezistă multă vreme.
Echipament roz, hotdogi furați.
- Louise, te descurci de minune! - Așa și e.
Aseară am ajuns acasă la 23:00. Tu la ce oră trebuie să fii în casă?
- Măcar mănânc mai bine. - Sigur ești pregătită să stai singură?
Bineînțeles. Calmați-vă, mă descurc!
- Sigur. - Mă duc să iau bezele.
Voi nu sunteți îngrijorate?
Ba da. Louise nu și-a mai purtat de grijă.
Nu știe să împartă rufele pe culori. Toată garderoba ei e în pericol.
S-o ajutăm să se instaleze!
- Sigur. - Bine.
- Să-i facem curat? Refuz. - Ce surpriză!
Următorul!
Bună!
- Ai ratat prezentarea Sirenelor. - Iartă-mă, dădeam un interviu.
- Știi cum e. - De fapt, nu știu.
Nu cred că-mi place agitația asta.
- Serios? - Nu.
Să punem lucrurile în ordine! Fetele o să joace
de la 16:30, să stabilim antrenamentele.
Cum adică? Nu mutăm meciurile la 16:30.
Sunt două echipe în sală și administrația a hotărât…
Administrația e Sherilyn și nu ne mutăm la 16:30!
- Nu o facem, nu e corect! - Cum adică? Mă pârăști?
A zis că jucăm de la 16:30.
- Marvyn! - Nu!
- Împărțim. - Am fost primii!
- Ei au dat buzna în școala noastră. - Ba nu…
- Trebuie să vă despart? - Ba da!
Programul rămâne așa cum e. Ei au venit în școala noastră.
- Din cauza farsei echipei tale! - Exact!
Marvyn, nu eu am vrut să mut fetele, dar e și casa noastră acum.
Și Copoii joacă de la 19:00 cu casa închisă.
Cum adică? Vindem bilete acum?
Noi? Nu. Dar Belford vinde. Sunt campioni.
- Și ce? - Așa pot cumpăra echipament
pentru lacrosse și tenis.
Ca să nu mai zic de reclamațiile fanilor Copoilor,
dacă nu-i las să joace la 19:30! E mai bine să joace fetele mai devreme.
Contează doar fanii! Nu și victoriile.
Încearcă să câștigi meciuri! Asta contează.
Știi ce-mi place? Când se supără, i se umflă vena aia.
- Și se bâlbâie. - Știu.
Cred că doar când avem dreptate.
Mulțumesc!
Apropo, am auzit cum te aclama mulțimea. Te adoră!
Cred că aclamau echipa. Încă nu i-am cucerit pe jucători.
- Pasează! - Atenție!
Foarte bine! Adunarea! Louise, frumoasă pătrundere!
Primul meci o să se joace la 16:30, nu la 19:00.
- Poftim? - Fir-ar!
- E prea devreme. Părinții mei n-ajung. - Nimeni n-ajunge! E jignitor!
- Am fost aici înaintea băieților. - Știu.
Ăla e echipamentul lor șmecher.
- Nu pot să cred! - Haide…
- Ăsta e sportul feminin. - Asta practicăm și noi!
Da, la o școală de fete!
Dar când vin băieții, ghici care echipă contează!
- Cea care deține sala. - Așa e și în circuit.
Muncim la fel de mult,
dar ei au hoteluri, mâncare și autocare mai bune.
- Măcar nu ești acră și nesuferită. - Încetați, fetelor!
Sherilyn crede că băieții atrag un public mai numeros
și de asta primesc ora mai bună. Faceți ceva dacă nu vă convine!
Putem face un clip, să-l postăm pe rețele!
O să fie viral dacă apare Justin Bieber.
Ați fost vedetă. Faceți ceva!
Nu, cred foarte mult în voi. N-aveți nevoie de mine.
Domnule antrenor? La urma urmei,
puteți să vă priviți în oglindă, știind că ați dat tot?
Te joci cu focul.
- Douăzeci de flotări coreene! Haide! - Mulțumim, Ava!
Ești managerul meu de criză.
M-ai ajutat cu treaba cu scaunul.
- Trebuie să fac ceva măreț. - Marvyn, ești simpatic.
Vrei campionatul feminin de liceu pe un post național.
Asta nu e criză, e o fantezie. Deja schimb postul.
- Meciurile băieților sunt transmise. - Uneori. Pentru că atrag publicul.
- Fiindcă sunt la televizor! - Nu știi dacă ajungi în finală.
- Ajungem și o să câștigăm. - Asta spui în fiecare an.
Fetele au muncit pe rupte.
Joacă mai bine baschet. Nu e corect să nu aibă expunerea băieților.
Ia te uită! Antrenorul „Sunt femeie, ascultă cum strig”.
- Îmi place, Marvyn. - Posturile astea m-au folosit din plin.
- Trebuie să mă ajute. - Bine.
O să sun, dar nu-ți face mari speranțe.
- E tare, nu? - Da.
Știi… Bonele și menajerele ți-au afectat dezvoltarea în unele privințe.
Ai în frigider două cutii cu dulciuri și lasagna. Atât!
Vecinul în vârstă a făcut lasagna.
- O iubea pe bunica. - Ți-a zis el?
Nu, dar mă confundă cu ea. Mi-a fost milă să-l corectez.
Și lasagna e bună.
În ce comunitate haioasă de bătrâni trăiești!
Ce-ar fi să facem curat?
Oribil!
E mai bine să pui sacul de gunoi în coș
înainte să arunci atâta supă.
Louise, ce-i asta?
Doamne!
E familia mea. Am desenat-o la cinci ani. Nu știam că n-au șters-o.
Am terminat clipul. E mult mai curat!
- Te simți bine? - Poftim? Da.
Ar trebui să-l ștergem. Nu mai e familia mea.
Ești sigură? E drăguț. Păstrează-l!
Nu. Nu pot.
Îmi amintește că lucrurile s-au schimbat.
Tot locul ăsta îmi amintește asta.
Știi ce te-ar ajuta?
O renovare. Hai să aranjăm casa bunicii!
- Ar fi excelent. - Știți ce o să mai fie excelent?
Efectul clipului. Puneți-vă centurile!
Sirenele!
DA!
Bilete la Sirene: Trei dolari!
- Avem șapte like-uri. - Asta înseamnă că nu e viral, nu?
Nu tocmai.
Eu am dat un like.
Ava, ai mulți followeri. Poți să-l postezi?
Nu. După ce l-am văzut, nici eu nu vreau să vin la meciuri.
Ajunge! Fiți atente, fetelor!
E primul meci. E noua noastră călătorie.
Călătoria spre titlul DII!
Wooden a spus: „Dați totul la nevoie.” A venit acel moment.
Nu jucați individualist! Faceți-vă treaba, jucați cu intensitate!
- Clar? - Da.
Să facem spectacol! „Sirenele” la trei. Unu, doi, trei, Sirenele!
GAZDE 52 - OASPEȚI 32
Hai, fetelor! Conducem detașat. Bucurați-vă!
- Ce contează? Nu se uită nimeni. - E vina mea, clipul e slab.
Da.
Glumești? Abia am atins-o!
- Jucăm baschet aici! - Gata, Destiny!
- Controlează-ți jucătoarea! - Destiny!
- Fugi de aici! - Bine. Stai jos! Calm!
A fost un fault evident. Putea fi flagrant.
Știu, de acord. A fost fault.
Dar ai ratat vreo 20 de împingeri.
- Dar nu-i nimic. - Stai jos!
Am o întrebare. Îți cade părul de la deciziile greșite?
- Ce? - Fault de echipă.
Fault tehnic? Ce tare ești!
Acum ai o poveste de spus altor ratați de arbitri!
Fault tehnic pentru Korn, triplul camion.
- E fault pentru un antrenor de liceu. - Serios?
- Ce faci? - Spune-mi-o în față!
Obțin clipul viral.
- Conduceți! Ești eliminat! - Nu-mi pasă! Dă-mă afară!
A revenit!
- Vrei să dansăm? - Te-aș elimina…
A devenit viral!
Antrenorul Korn dansând cu arbitrul. E tot mai tare.
- Cum știai că o să meargă? - Am condus în Turneul Așilor,
dar la televizor arătau doar când făceam o criză de nervi.
Asta se întâmpla des cu partenerele tale.
Erau ratate. Și internetului îi place când faci o criză.
- Korn n-a dezamăgit. - Avem peste 10.000 de like-uri.
Niciunul de la mine. Suntem mai bune de atât.
Și Korn o să le ucidă pe cele implicate…
Ava, asta consideri tu o idee bună?
- Nu știu ce faci la volei, dar aici… - Am triplat vânzarea de bilete.
Iată-l! Sunteți cel mai tare! Arbitrul ăla e praf!
Antrenorul Korn!
Acum vă aclamă pe dumneavoastră, nu pe Holly.
- Antrenorul Korn! - Cu plăcere.
Antrenorul Korn!
Cea mai bună apărare din țară. Erau rapizi.
Erau agresivi. Și am profitat de asta.
- Bestial! - Legendar!
Bine! Domnilor, pe linia de fund!
Domnule antrenor Korn, mulțumesc pentru ajutor!
- Dați-i gata! - Da.
Să ne arătați mai târziu atacul-roată!
- Sigur. - Da, Korn.
Beton! Ce tare!
Pe linia de fund!
Bine! Alergări până mă întorc!
Și nu trageți chiulul!
Mi-ar plăcea să nu-mi mai subminezi antrenamentele
cu discursurile tale.
Băieții voiau povești. Le-am făcut pe plac.
Pun pariu că le-a plăcut clipul.
Da. Tuturor le-a plăcut. E popular.
Ar trebui să revenim la vechiul program al meciurilor.
Voi jucați la 16:30, noi, în prime-time.
Chiar te încântă filmarea aia?
Parcă spuneai că victoriile vând bilete. O criză e soluția mai rapidă?
Antrenam.
Nu asta ar trebui să reprezinte Westbrook.
- E sub demnitatea ta. - Serios?
- Credeam că ai evoluat. - Nu-mi urmări tu dezvoltarea personală!
- Ava a publicat clipul, nu eu. - Și mai bine!
- Mă bucur că a făcut-o. - De ce?
Echipele feminine sunt ignorate. Asta o să ajute.
Știu cum e să fii fată.
- Îmi explici masculin feminismul? - Nu explic nimic.
Spun doar că e greu să fii sportivă.
- Am făcut-o pentru ele. - Sigur. N-are nicio legătură cu tine.
N-are!
Bine. Cât tu făceai o criză în numele drepturilor femeilor,
mulțumesc pentru asta, eu încerc să antrenez o echipă nouă.
Ai primit cheile de la un Ferrari. Ajunge să nu faci accident.
- Cum facem? - Mă duc să termin antrenamentul.
- Îmi faci un serviciu? - Care?
Nu ieși prin sală.
Băieți, am spus să alergați!
La linia de fund! Hai!
Mai cu viață!
- Sunteți gata? - Încă puteți să renunțați.
- Nu! „Sirene” la trei? - Nu sunt în echipă, mă duc după smoothie.
Treci încoace!
- Unu, doi, trei! - Sirene!
Am făcut-o să arate mai rău?
Ce are podeaua? În Property Brothers e mereu un parchet superb sub covor.
E o emisiune, Samantha! Probabil că nici nu sunt frați.
- Mouse o să aducă ruleta. - Nu cred că o să ajute.
Ce mă fac? N-am bani de reparații!
Ce porcărie! Nu mai am familie, nu mai am casă.
- Poate că nu sunt pregătită. - Îmi pare rău, Louise!
Te iubim!
Auziți… o cascadă?
Nu cred că ar trebui să curgă așa.
Lucrezi în weekend! Am angajat antrenorul potrivit.
Nu te pripi! Încă n-am câștigat nimic.
- O să câștigați. - Nu sunt sigură.
Și băieții îmi simt îndoielile.
- Cum e invazia? - A fost grozav.
Am moștenit 400 de neanderthalieni care n-au auzit de deodorant.
Fac treaba a doi directori, patru însoțitoare de zbor
și șase gardieni.
Așa că-ți dai seama de ce n-am timp
să văd de ce antrenoarea de baschet se îndoiește că poate antrena.
- Mi se pare corect. - Holly, îmi ești prietenă.
Dar ți-ai dorit postul ăsta. Am insistat mult ca să-l primești.
- Știu. - Mă aștept să-ți faci treaba.
- Bine. - În regulă.
Apropo, doi directori, patru însoțitoare de zbor și șase gardieni
nici nu se compară cu o singură Sherilyn Thomas.
O să discutăm despre asta luni seara,
în biroul meu, tu aduci Margarita.
- Am înțeles. - Bine. Weekend plăcut!
Și ție. Mulțumesc!
Domnule antrenor!
Nick Russo trage de fiare singur, într-o zi de sâmbătă.
- Și dv. sunteți aici sâmbătă. - Am venit să vorbesc cu plantele.
Lucrez la scheme. Așa se poartă un lider. Îmi place!
Mulțumesc! Înseamnă mult când o spune un antrenor adevărat.
- Un antrenor adevărat? - Da.
Ce-i un antrenor adevărat?
- Știți dumneavoastră… - Nu, nu știu.
Ce înseamnă? Sunt eu mai prost. Explică-mi!
E plăcut să discutăm ca între bărbați. Știți?
Unii băieți ar fi preferat să ne antrenați dumneavoastră.
Dar, fiind căpitanul, i-ai pus la punct. Ai zis s-o susțină pe antrenoarea Barrett.
Dă-te mai încolo!
Bănuiesc că vrei să ajungi în NBA.
- Corect? - Da.
Știi că sunt femei care antrenează în NBA? Și sunt bune.
- Știi? - Da.
- O știi pe Becky Hammon? - Da.
A antrenat în ligă multă vreme.
Mi-e prietenă. Hai s-o sunăm!
Ai multe de zis. Spune-i ce crezi despre femeile care antrenează bărbați.
Ce?
Nu vrei?
- Nu. - Să închid?
- Da, vă rog! - Sigur?
- Ai ce vorbi cu ea. E dură. - Puteți închide.
- Sigur? - Vă rog!
Nick, nouă ne-a fost ușor. Antrenoarea Barrett a muncit dublu.
A fost de două ori mai dură. E o antrenoare foarte bună.
- Când vorbește, fă bine și ascultă! - Am înțeles.
Îmi pare rău că te-am chemat.
- Nu-i nimic. - Chiar poți face orice, Holly.
Voiam să-i înfrumusețăm casa lui Louise.
- Dar am distrus-o. - Nu e așa de rău.
E nevoie doar de o zugrăveală și de muncă necalificată.
Știu la cine să apelez.
- Vreți să zugrăvim un apartament? - Nu fi ridicol! E o casă.
- Ne obligați? - Nu e nicio presiune.
Nu e ca presiunea pe care o simți când iubita ta vine la meci
și arunci la coș și când nu ești liber. Spune-i să stea acasă vreo două meciuri.
Haide, Ethan! Singurul lucru amuzant e aruncarea ta.
Ai zece la fizică, nu? Înțelegi influența unghiului asupra vitezei.
Dar nu o aplici când trebuie. Ține cotul pe lângă corp!
O rezolvăm noi. Bine, domnilor.
Ne vedem dimineață!
Iată!
Doamne…
- E fantastic! - Încă nu e gata.
Ce-i asta?
Asta îți va aminti că noi o să fim mereu familia ta, Louise.
Eu l-am desenat. Sunt conectată la copilul interior.
- Conectată… - Sunteți cele mai tari!
Aproape că te-ai revanșat după ce ai invitat-o pe Ava.
- Scuze! Am greșit grupul de mesaje. - Da.
Am putea s-o adăugăm aici.
- Holly! - Da?
- Mulțumesc pentru ajutor! - Cu plăcere!
E un pas mare, știu că ai 18 ani,
dar sună-mă dacă ai nevoie de ceva!
Bine. Așa o să fac.
Cu plăcere!
- V-am subestimat, domnișoară antrenoare. - Serios? Bine.
Ce-ar fi să ne mai surprindem reciproc? Ați făcut treabă bună!
- Pizza! Cine vrea pizza? - Da!
- Holly… - Delicios!
- Bună, tată! - Bună!
Dă-le!
- Louise are voie să stea singură? - Da. Tare, nu?
Deloc. Să nu-ți vină idei!
- Bine. - Cine vrea pizza?
Mulțumesc!
Salut!
Bună!
Mulțumesc pentru ajutor!
Dacă nu te ajutam, antrenoarea ne alerga până ne cădeau picioarele.
- Am pornit cu stângul. - Când tata ți-a falimentat familia?
Nu m-am gândit că și tu ai pierdut tot. Nu meritai asta.
Și…
Am încercat să-ți spun ceva…
Am mâncat ultima bucată de lasagna din frigider.
- Nu a fost delicioasă? - Ba da.
Tocmai vorbeam despre asta.
Stai! Unde e filmarea?
E o prostie. M-a obligat s-o șterg.
- Da, Ava, pentru că nu ne reprezintă. - Dar ce ne reprezintă?
Știu că sunteți dezamăgite, dar echipa asta nu e un circ ambulant.
Când oamenii vin să ne vadă jucând, n-o să mă vadă luându-mă de arbitru.
- A fost o prostie. E vina mea. - Jucăm doar pentru părinți și mascotă?
Uitați-vă la voi!
Uitați-vă bine la voi! Hai, priviți-vă în ochi!
Pentru voi jucăm. Pe voi ne putem baza.
Nu ne măsurăm valoarea în funcție de numărul fanilor
sau al like-urilor.
Fanii vor o echipă căreia nu-i pasă de tribune.
Vor o echipă care joacă cu pasiune, vor să țineți una la alta.
Asta ne reprezintă. Da?
Nu-i așa?
- Noapte bună, Louise! - Noapte bună, Holly!
- Noapte bună! - Pa!
- Noapte bună! - Distracție plăcută! Dar nu exagerați!
Holly!
- Pot să te conduc? - Nu.
O iau drept „da”.
Mai încet! Voiam să-ți cer scuze.
A fost o lovitură sub centură. Chestia cu Ferrariul.
Ce…
Ți-am bagatelizat sarcinile. Ar fi trebuit să spun că te descurci.
- Ești pregătită și sunt mândru de tine. - Mersi!
Sacrificiile făcute ca să ajungi aici…
N-ai familie, n-ai soț, n-ai copii.
- E un sacrificiu! - Ce ai spus?
E un compliment. Ce vreau să spun…
Ai muncit de două ori mai mult decât orice bărbat.
- I-am spus asta și lui Nick. - Ai vorbit cu jucătorul meu?
Da.
Ți-am spus să nu mă subminezi intervenind în echipă!
- Încercam să te ajut. - Ca să mă ajuți cu echipa, nu mă ajuta!
Încercam să-l fac să înțeleagă că tu și eu suntem egali.
Dacă trebuie să îmi iei apărarea în fața cuiva înseamnă că ești mai puternic,
că ești mai influent, deci nu suntem egali.
Bine, îi spun că ești groaznică. Asta vrei? Ce vrei?
Nu ți-au plăcut scuzele.
- Vreau să taci! - Ce vrei să fac?
- Taci! - Ce vrei să fac?
Să taci!
Nu e ușor…
să împarți sala cu legendarul Marvyn Korn.
Mie-mi spui?
Ți-e frică, nu-i așa?
Da. Sunt îngrozită.
- Tu? - Nu.
Da. Nu vine nimeni la meciurile noastre. Cele mai bune jucătoare se urăsc.
Și încerc să mă descurc fără cel mai bun antrenor secund.
Ești supărată pe mine…
- Mai ești supărată? - Marvyn!
Trebuie să știu.
- Mă urc în mașină. - Ce?
- Bine. - Mă duc acasă.
Intru în casa mea pustie și deschid o sticlă de vin.
Apoi o să savurez liniștea.
- Vrei să vin cu tine? - Nu.
- Noapte bună, Marvyn! - Noapte bună, Holly!
Mulțumesc că m-ai apărat!
Te-am văzut vorbind cu Nicky Baschet.
Să nu facem din țânțar armăsar.
N-aș face așa ceva! Voiam doar să știu dacă vă căsătoriți.
- Am confirmat că mă urăște, așa că… - Nu părea să te urască azi.
- E clar că-ți place. Invită-l în oraș! - Te pripești.
Spune-mi că nu vrei și tac!
Poate că o să-i trimit un mesaj. Nu știu. Ar trebui?
Da, normal!
- Ce să-i spun? - Nu știu.
Invită-l pe plajă!
Nu contează. Doar… Da.
- E o prostie. - Ba nu. Poți s-o faci!
Nu mă așteptam să ajungem aici.
Eu da.
MESAJ Louise Gruzinsky
Subtitrarea: Robert Ciubotaru