Tidligere i Big Shot…
Vi har billetter til en koncert i aften.
Trevor skal ikke ud på en hverdag, og det burde du heller ikke være.
Jeg ved godt, hvad I to har gang i.
-Pas på, den ikke bliver stjålet. -Kun hvis jeg lader det ske.
-Se, hvor du stråler. -Det er Nick-effekten.
Vi er bare venner.
-Kan han også lide dig? -Det tror jeg.
-Vil du med hjem til mig? -Jeg skal mødes med nogen.
-"Nogen". Det lyder spændende. -Ja, måske fortæller jeg mere senere.
-Du løj for mig. -Og for mig.
Emma gik med en dreng!
-Stoler du på mig? -Slet ikke.
-Hvad er det, som ingen er skyld i? -Ulovlig indtrængen.
ADGANG FORBUDT
Med ham? Du er en forkælet møgunge.
Du er gået fra at være en skurk til at være til grin.
-Er alt okay? -Jeg ved det ikke.
-Vi kunne have hjulpet. -Samantha?
Samantha!
-Angstanfaldene er virkelige. -Hvad gør du ved det?
Jeg…
Hvad er det? "Evakueringsordre"?
-Okay. -Kom! Denne vej!
Skovbranden er ude af kontrol og fortsætter med at brede sig.
Vi giver besked, efterhånden som der kommer flere evakueringscentre.
Denne vej. Sæt dem op…
-Vi får jer… -…hvor de skal stå.
-Denne vej. Kom med. -Bevar roen, alle sammen.
Hvis I får brug for lægehjælp, så er det bordet herovre.
Hvis I har brug for mad eller hvile, så er sengene snart klar.
Hej. Hvad hedder du?
Holly! Kom med.
-Hvem er det? -Hun vil ikke sige sit navn.
-Hej. Hvad er der sket? -Det gør av.
Gør det? Jamen så har jeg et plaster.
Læg de telefoner væk, og hjælp dem derovre.
-Hvad med hendes forældre? -Det tænkte jeg, at du ville ordne.
Jeg er på plastervagt. Hvorfor finder du dem ikke?
Jeg står midt i en krise. Og du er jo en kvinde…
Fint, så gør jeg det. Vi skal have dit navn, så vi kan finde din mor.
-Kan du fortælle mig dit navn? -Cooper!
-Tusind tak! -Det var så lidt.
Det var jo mig, der fandt hende. Hvorfor er du så følsom?
Hvorfor er du altid sådan en…
De siger, det er den værste brand i 100 år.
Gid mine forældre var her og ikke på YMCA.
Min mor har evakueret sig selv til Four Seasons i Santa Barbara.
De siger, at den breder sig.
-Det er verdens undergang. -Stop. Du gør mig mere nervøs.
Jeg kan ikke få fat i min mor.
Kan vi ikke godt droppe katastrofetankerne?
Vi er i livsfare. Det bliver ikke meget værre end det.
-Okay, det der hjælper slet ikke. -Og det gør det der heller ikke.
Vi er jo bare bange.
-Har du set nyhederne? -Du må da være lidt bange.
Noget af det første, jeg lærte, var, at frygten ikke skal kontrollere mig.
-Hvor dramatisk. -Den tager vi en anden gang.
De folk har brug for os. Så hvad I end har imod hinanden eller mig,
så læg det til side.
Vi har brug for tæpper og puder og flere senge.
-Emma. -Gerne. Alt for Holly.
-Destiny… -Jeg sørger for vandet.
Godt.
Kom med mig. Folk er sultne.
-Prøver han at træne branden væk? -Et eller andet prøver han på.
Samantha.
Går det okay?
-Kan man se det? -Nej.
Nogle gange hjælper man bedst sig selv ved at hjælpe andre.
-Skal vi se, hvad vi kan hjælpe med? -Ja.
Vil I have noget vand? Vil I have vand?
-Ja tak. -Værsgo.
Tak.
Vil du gøre det en gang mere? De var ikke med i billedet.
Hvad laver du?
Katastrofedokuer får et væld af priser. Min EGOT kommer ikke af sig selv.
-Ja, sikken menneskeven du er. -Tak.
Min mor har lige sms'et.
Hun siger, at de er i sikkerhed og… De er ovre på aktivitetscenteret.
Sikken lettelse. Jeg er desværre nødt til at gå.
Gå udenfor?
-For at gøre hvad? -Hente Stark.
Min far er ude at rejse, og min mor er her. Han er alene i huset.
Hvem er Stark? Og har du video af ham?
Hans hund. Læs dog en bog eller noget.
-Han ser sådan ud. -Ja, han er bedårende.
Du skal ingen steder. Det her er evakueringscenteret.
-Folk skal blive her, ikke gå ud. -Men det gør jeg. Jeg efterlader ham ikke.
Ved din mor det?
-Nej! Og jeg siger det ikke. -Jamen…
Og det gør du heller ikke. Hun går amok.
-Det bør hun også. -Vi ses senere.
Vent! Jeg tager med.
Kom med mig.
-Hvad fanden laver I? -Spiser is.
-Vil du have? -Nej.
-Kan I ikke feje eller noget? -Hvad skal vi lave?
Vi har oliven og pickles. Nudler…
-Vi har smør. -Smør.
-Så smørstegte olivenpickes med nudler? -Nej, ved du, hvad vi laver?
Stegt spaghetti. Min livret. Min mor plejede at lave det.
-Med flormelis! -Vi skal have en alvorlig snak.
Ava, sæt noget vand over. Find potter og pander frem.
Og find nogle paptallerkner.
-Jeg kan nok ikke rigtig hjælpe, træner. -Har du ikke to hænder?
-Af sted! Kom nu! -Skal vi ikke gøre noget, træner?
Jo, prøv at se lidt mindre dum ud.
-Okay. -Få ryddet op her. Helt ærligt.
Det her er alvor.
-Hvor er det bare skræmmende. -Ja.
-Hej. -Hej.
-Har du travlt? -Det kommer an på, hvem der spørger.
Jeg skal finde feltsenge, tæpper og puder.
-Vil du hjælpe? -Ja.
Få så fart på! Folk er sultne derude.
Det ser godt ud.
Louise! Det her er brændt på.
Det er brændt spaghetti. Det skal være stegt. Forfra.
-Jeg kan knap nok koge vand. -Det tror jeg ikke på.
Du, Nick. Ser det her lækkert ud?
Ja, det ser helt fint ud.
-Jeg magter ikke de to samtidig. -Jeg klarer det.
-Træner! Nick og jeg smutter lige. Ses! -Ja, det er flot.
Jeg troede, vi skulle hænge ud lidt. Jeg mener…
Han… Jeg…
-Han gik uden at sige farvel. -Måske var det vigtigt.
Måske skulle han finde sin familie. Eller på toilettet.
Hvad har han gang i? Han opførte sig, som om han ikke kendte mig.
-I må DJF'e. Definere jeres… -Forhold. Ja, det ved jeg.
Jeg ved ikke engang, om det er et forhold.
Ja, han hader dig sikkert stadig.
Nej da. Du skal bare have lukket aftalen.
Nick er den lækreste fyr på den her planet og alle andre,
og han er fanget i en skole fyldt med piger.
Han holder ikke dagen ud.
Det er eneste gang, jeg ikke er sarkastisk, men du har ret.
Jeg tager mascara på, og så skal der ske ting og sager.
Husk lipglossen.
To mere, okay? Flot.
Ava og Louise? Styr dig selv.
Hvor har jeg ondt af dig, Nick. Du dater skolens to lækreste piger.
Hold lige op.
-Hej, træner. -Hej, drenge. Skal vi ikke gå derud?
-Folk har brug for vores hjælp. -Den klarer vi, træner.
Kom.
Ikke dig, Nick.
Det er nok bare mig, men jeg var ikke vild med dig i Beth Macbeth.
Hvad for noget?
Jeg talte bare til Harper.
Tag det nu alvorligt. Vi skal finde puder.
-Du har ret. -Ja, det har jeg.
Du kan tale med hende.
Farvel.
"Må ikke åbnes."
-Vores særlige evne. -Det tør siges.
Med forlov.
-Mange tak. -Det var så lidt.
Nå, må jeg få æren?
-Ja, det får du. -Ja.
Åh gud.
Nej!
-Er du okay? -Ja.
-Er du? -Jeg er okay.
Vi må hellere gå tilbage.
-Det var lige det, jeg ikke tænkte på. -Ikke det?
Men du sagde, at vi hellere må gå tilbage, så…
Nej, jeg var…
-Man skal ikke lytte til mig. -Jeg gør bare det, du siger.
Jamen så omdiriger dem til Westbrook.
Hvis nogen har brug for et sted at være, så kan de være her.
Seriøst? Vi står midt i en krise.
Hvad nu?
-Korn! -Hvad?
Prøver du at brænde evakueringscenteret ned?
Jeg har styr på det. Jeg er nyttig i en krisesituation.
-Mrs. Thomas. Jeg vil nødig sladre. -Det passer ikke, men sig frem.
Jeg tænkte, at du nok gerne ville vide, at Trevor er taget hjem efter Stark.
-Hvad? -Jeres hund.
-Jeg ved godt, hvem det er! -Det vidste jeg ikke.
Du har ringet til Trevor. Indtal en besked.
Jeg slår ham ihjel.
-Destiny tog med. -Hvad gjorde hun?
Okay.
Vi står midt i en skovbrand, og så løber de to ind i den?
Jeg er nødt til at hente ham.
Nej, der er alt for farligt derude.
Du er selv forælder, Korn. Sig, at du forstår mig.
Det gør jeg.
Du har kommandoen. Prøv at undgå at brænde skolen ned.
Vær nu forsigtig!
Helt ærligt!
Kør nu!
Det kan jeg ikke!
Stop. Stop nu!
Seriøst?
Hold op med at dytte. Det hjælper ikke.
Et eller andet må jeg gøre. Hvorfor flytter de sig ikke?
De tænker nok det samme om os, så måske skal vi bare vende om.
Flyt jer nu!
Vend om!
-Nej, vi vender ikke om. -Hvad?
-Vi vender ikke om. -Hvad…
Hvad laver du?
Det nytter ikke noget. Jeg må løbe derhen.
-Hvor skal du hen? -Jeg må redde ham!
-Er du sindssyg? -Ja!
-Hvad? -Sæt jer ind i bilen!
Trevor!
-Det er ikke, hvad du tror. -Okay. Dater du Louise?
-Okay, det er delvist, hvad du tror. -Dater du Ava?
-Okay, det er, hvad du tror. -Ja.
-Det er ikke okay, Nick. -Jeg kan lide dem begge to.
Ava er ambitiøs og hårdhudet,
men Louise og jeg… Vi har bare den her forbindelse.
Jeg kan ikke vælge.
Ja, jeg kan godt se, at det må være svært.
Ja, ikke? Og hvis de opdager, at jeg…
Når de opdager det, Nick. For det gør de.
-Du må ikke sladre. -Du har sat mig i en vanskelig position.
Jeg ved godt, jeg er din træner, men jeg holder af de piger.
Okay.
Du har resten af dagen til at sige det, ellers gør jeg det.
-Hvad gør du? -Ikke noget.
Gå bare.
-Hvad sker der? -Jeg leder efter Emma.
Hun skulle hente tæpper, så vi kunne dele dem ud.
-Hvad? -Jeg så hende sammen med Jackson.
-Jackson? -Ja.
-Hvorhenne? -Ved teatersalen.
Jackson.
REKVISITRUM
Far? Vi blev låst inde…
-Du låste hende inde, ikke? -Flot, men nej.
-Det var en fejltagelse. Jeg… -Forsvind!
Hørte du ikke, hvad jeg sagde?
-Må jeg ikke lige sige noget? -Nej, det må du ikke.
Jeg skriver.
Nej, du gør ikke.
Gå ud og hjælp folk i gymnastiksalen.
-Hvad? -Jeg…
Jeg ved ikke, hvad jeg skal stille op med dem.
Der er så meget smerte. Det er overvældende.
Så du har ikke modet til at gå derud? Du er bange.
-Så gå ind og sid på mit kontor. -Du bestemmer ikke over mig.
-Jo, det gør jeg. Gå så! -Ufatteligt.
Hvem skriver du til?
Dig, rent faktisk.
Gør du? Hvad ville du fortælle mig?
Bare at…
Hvad ville du fortælle mig?
Okay, så siger jeg det bare.
Jeg føler, at der er noget mellem os, og jeg vil gerne vide, hvad det er.
Det var faktisk det, jeg ville tale om.
Okay. Hvad har du i tankerne?
Hvad har du i tankerne?
Jeg tænkte, at vi måske officielt kunne blive kærester.
Men kun hvis du også tænker det.
Det var det, jeg tænkte.
Okay, fedt nok.
Fedt.
Det tog hun meget bedre, end jeg forventede.
Jeg kunne ikke gøre det. Så må jeg jo slå op med Ava i stedet.
Kom så.
Harper. Hej.
-Du står midt i billedet, Carolyn. -Jeg har ledt efter dig. Er du okay?
Jeg får det bedre uden dig i billedet.
Tak. Okay.
Værsgo.
Jeg kan ikke lide det her. Det kradser.
Vi har ikke så stort et udvalg her.
Det er en rig skole. Hvordan kan noget her være begrænset?
Hvis du ikke vil have det, er der masser, der…
Hvem fanden tror du, du taler til, tæppedreng?
-Det har været en lang dag. Slap nu af. -Hør her!
Hvad hedder du? Jeg hedder Samantha.
-Eddie. Ed. -Jeg klarer det her, Samantha.
Det har været en hård dag, ikke?
Ved du, hvad der plejer at hjælpe mig? Lækker stegt spaghetti.
Det lyder mærkeligt. Smager det godt?
-Ja, det gør det. Jeg har lavet det. -Kan du ikke give ham lidt mad, træner?
Okay.
Det er tæppedrengens opskrift, men det er ikke madens skyld.
Vil du sidde ned?
Jeg ved godt, at alt er meget usikkert lige nu.
Jeg har kun min husvogn. Og jeg ved ikke, om den stadig er der.
Det er, som om alle hvis'er fører til et endnu større et.
Du forstår det.
Tak, unge dame.
Du er den første, der har behandlet mig pænt i dag.
Vi gennemgår alle sammen noget, Ed.
Værsgo.
-Sikken skøn unge. -Ja.
-Skete det virkelig? -Ja, det gjorde.
-Hvad så? -Så brændte han skuddet.
-Gjorde han? -Ja. Og jeg var sådan: "Kom nu!"
Du er så sjov.
Zach, jeg tror, at Holly leder efter dig.
-Indtil vi ses igen. -Ja.
-Det så meget venskabeligt ud. -Se dig lige. Du er jaloux.
-Hvad? -Ja.
-Jeg er da ligeglad. -Klart.
Du skal ikke være jaloux. Vi to kommer jo ikke sammen.
Det skulle vi måske gøre.
Okay.
Tillykke med fødselsdagen
Tillykke med fødselsdagen, kære yndlingsdatter.
Da jeg var lille og mørkeræd, sang min mor mig i søvn med den her guitar.
"Somewhere Over the Rainbow" var hendes yndlingssang.
Det er en af de få ting, jeg har tilbage. Og nu får du den.
Din stemme er noget helt særligt, og den skal verden høre.
Jeg elsker dig rigtig højt.
TCKS. Din yndlingsfar.
Se hende lige.
Og du troede ikke, hun kunne håndtere virkelighedens problemer.
-Hun ser glad ud. -Ja, det gør hun.
-For hun gør andre mennesker glade. -Ja.
Og hun gør det med et smil, ikke et skrig.
-Jeg misunder hende. -Det behøver du ikke. Du kan gøre det.
Flammerne bevægede sig op fra kløften.
-Over 40 bygninger er brændt ned. -Se, Marvyn.
Hundreder flere er i fare. Og ilden har bevæget sig over I5.
Myndighederne siger, at der er en reel trussel mod La Jolla.
Det bliver en lang nat.
Brandfolk fra Chula Vista, San Diego,
National City og Hartland Fire hjælper til med slukningsarbejdet.
Stop, Trevor! Hvad har vi gang i?
-Du kan knap nok få vejret. -Jeg har det fint. Vi er der næsten.
Det her er ikke en leg. Man kan ikke bare…
-Stig ind. -Jeg vil ikke diskutere det, mor.
Det kan du godt glemme. Stig ind, så kører vi tilbage til skolen.
Nej, jeg vil ikke! Jeg er bekymret for Stark!
Han skal nok klare den. Du er min søn.
Jeg elsker dig. Sæt dig så ind!
Lyt nu til din mor, Trevor. Sæt dig nu ind i bilen.
Det skal nok gå. Det gør mig ondt med Stark, Trevor.
-Gemmer du dig? -Ja, jeg havde brug for en pause.
Det her hjælper nok.
Single malt, 18 år gammel.
Jeg fik den efter min anden mesterskabssejr.
Jeg har ventet på en særlig anledning…
Som en naturkatastrofe?
-Skål på det. -Skål.
Det lyder ikke godt i nyhederne.
Jeg vil helst ikke indrømme det, men jeg er en smule skrækslagen.
-Bare ryst det af dig. -Hvad? Min frygt?
Ja, hvis du giver efter, ødelægger det dig.
Tror du virkelig det?
Det er noget, jeg ved.
Det er anden gang, du har sagt det. Hvad handler det om?
-Hvad? -Dit forhold til frygt.
Fortæl.
Min mor døde, da jeg var lille.
Og det var… Det var en af de der…
Hvad er det, det hedder? Hun var syg i rigtig lang tid.
Det var frygteligt. Den slog hende ud igen og igen, og hun kæmpede.
Hun kæmpede lige til det sidste.
Den dag, hun døde, stod jeg ude foran hendes værelse.
Min far sagde til mig: "Gå ind og sig farvel.
Det er måske din sidste chance. Giv ikke efter for frygten."
Og jeg prøvede at…
Jeg prøvede at gå ind ad døren, men jeg kunne bare ikke.
Jeg kunne ikke flytte mine fødder. Og han havde ret.
Jeg nåede ikke at sige farvel, før hun døde.
Han kaldte mig en kujon.
Og han havde ret.
Da jeg blev far til Emma,
indså jeg, at det ikke handlede om mit farvel til hende.
Hun fik ikke en chance for at sige farvel til sin søn.
Det må have knust hendes hjerte.
Og der lovede jeg mig selv, at jeg aldrig ville give efter for frygt.
Jeg har aldrig tilgivet mig selv.
Marvyn…
Du var jo kun en dreng. Det er okay at være bange.
Det er det. Det er ikke en svaghed.
Selv ikke nu.
Du behøver ikke altid være den stærke.
-Hvornår kan vi tage hjem? -Det ved jeg ikke.
-Hvis vi stadig har hjem! -Der er ikke senge nok.
-Hvorfor får hun to tæpper? -Det ved jeg ikke!
-Vi har været her hele dagen! -Tag det nu roligt!
Tag det roligt, frue.
Fald nu ned.
Ved du, hvor mange tæpper jeg har?
-Kom her, Marvyn! -Hvad foregår der her?
Jeg vil hjem!
Det ved jeg godt. Vi tager hjem, når det er sikkert.
-Er hun okay? -Det er bare…
Det er for meget for hende. For os alle sammen.
Vil du høre en sang?
Hvorfor vrisser du ad mig?
Tak.
Hvordan har du det?
-Det er en ny dag. -Ja.
-Tak for det hele. -Held og lykke.
Hej.
Held og lykke. Er alt okay med dig?
Hej.
Far, vi må gerne tage hjem nu.
-Det må alle. -Godt.
Hej. Har hun det okay?
Ja, jeg er bare bange for, hvordan der ser ud derhjemme.
Ja, også her. Held og lykke.
-Tak. -Hej hej, skat.
-Jeg henter lige mine ting. -Okay.
Bare rolig. Alt er okay.
Okay.
Kom godt hjem.
-I lige måde. -Emma.
Tak!
Han er okay, skat.
-Okay. Skynd dig ind. -Okay.
Hej med dig. Åh gud!
Du er bare så modig!
Vi to har haft det lidt svært, ikke?
Undskyld, Emma. Jeg har presset dig alt for hårdt.
I lige måde.
Undskyld.
Når der sker ting som det her,
så begynder man at tænke over det, som er vigtigt, og det, som ikke er.
Jeg var så stolt af dig i går. Alt var ved at falde fra hinanden,
og så kom du ind og sang en sang og fik styr på hele banden.
Det var ren magi.
Tak. Og tak for den flotte guitar.
-Den var til din fødselsdag, men… -Ja.
Du sang den sang for mig, når jeg ikke kunne falde i søvn.
-Gjorde jeg? -Ja, det er der, jeg kender den fra.
-Det var din farmors yndlingsmelodi. -Ja, det kan jeg godt huske.
-Synes du stadig, jeg ligner hende? -Du har det samme smil.
Far.
Det skal nok gå.
Tekster af: Maja Axholt