I tidigare avsnitt...
Trevor och jag har biljetter till en konsert.
Trevor får inte gå ut på veckokvällar. Det borde inte du heller.
Jag förstår vad ni håller på med.
-Försiktigt. Den får inte bli stulen. -I så fall är det mitt fel.
-Så glad du ser ut då. -Det är Nick-effekten.
Vi är bara… Vi är bara vänner.
-Vill han ha dig tillbaka? -Jag tror det.
-Vill du följa med mig hem? -Jag kan inte. Jag ska träffa någon.
Nån. Det låter spännande.
Ja, kanske. Jag berättar sen.
-Du ljög för mig. -Du ljög också.
Emma var med en kille.
-Litar du på mig? -Inte det minsta.
Vad är det som är ingens fel?
-Olaga intrång. -Olaga intrång?
FÖRBJUDET FÖR OBEHÖRIGA
Med honom?
Du är en bortskämd snorunge.
Du har gått från att vara en skurk till ett skämt.
-Är allt väl? -Jag vet inte.
-Vi kunde ha hjälpt dig. -Samantha?
Samantha!
Panikattackerna är verkliga.
Vad gör man åt dem?
Jag…
Vad är det? "Obligatorisk evakuering"?
-Oj. Okej. -Kom igen. Den här vägen!
OBLIGATORISK EVAKUERING BRAND
Elden är utom kontroll och fortsätter sprida sig.
Vi berättar om fler evakueringscenter så fort vi har mer information.
-Okej. Kom hit. -Se till att sätta upp dem...
-Ni måste... -...så de vet var de ska sitta.
-Vi ska hitåt. -Håll er lugna, allihop.
Om nån behöver plåstras om får ni hjälp här.
Om nån behöver mat eller vila kommer vi att sätta upp tältsängar.
Hej, vad heter du?
Holly!
-Ja. -Kom.
Oj. Vad har vi här?
Hon vill inte berätta vad hon heter.
Hej. Vad har hänt?
Jag har gjort illa mig.
Har du? Jag har plåster åt dig.
Sätt fart, tjejer. Lägg ner mobilerna. Hjälp människorna där.
Hennes föräldrar då?
Jag vet inte. Jag trodde att du visste.
Jag sköter plåstren. Du kan väl hitta föräldrarna?
Jag är mitt i en kris. Jag tänkte att du är ju kvinna…
Visst. Jag löser det.
Du måste berätta vad du heter.
Vad heter du? Kan du berätta det?
Cooper!
Tack så mycket.
Det var så lite.
Va? Jag hittade henne. Varför är du så kitslig hela tiden?
Varför måste du alltid vara…
De säger att det här är värsta branden på 100 år.
Jag önskar att mina föräldrar var här och inte på YMCA.
Mamma har evakuerat sig själv till Four Seasons i Santa Barbara.
Herregud. Elden sprider sig.
-Det här kan vara slutet. -Lägg av.
Din ångest gör min ångest värre.
Jag får inte ens tag i mamma.
Måste vi tänka det värsta? Det gör bara allt värre.
Hur kan det bli värre? Vi kan dö. Det blir inte värre än så.
Okej. Det där hjälper inte.
Vet du vad som mer inte hjälper? Det.
Bli inte arg för att vi är rädda.
-Har du sett nyheterna? -Du måste vara lite rädd.
En sak lärde jag mig när jag var liten: Att inte låta rädslan ta över.
-Det låter som en story. -Ja, en annan gång.
De behöver oss här.
Så oavsett vad ni har för konflikter med varandra eller mig
så får ni lägga ner.
Vi behöver fler filtar och kuddar och tältsängar.
-Emma. -Absolut. Jag gör allt för Holly.
-Destiny… -Jag tar vattenvagnen.
Bra.
Resten följer med mig. Folk är hungriga.
-Försöker han coacha bort elden? -Nåt försöker han coacha bort i alla fall.
Samantha.
Hur är det?
-Syns det? -Nej.
Du vet.
Ibland är bästa sättet att hjälpa sig själv att hjälpa andra.
Vill du se vad vi kan göra?
-Ja. -Okej.
Vill nån ha vatten?
-Ja, gärna. Tack. -Här. Varsågoda.
Tack.
Får jag ta en till? Jag fick inte med de evakuerade.
Vad gör du?
Det är lätt att få pris för katastrof-dokumentärer.
Det händer inte av sig själv.
Ja, du hjälper verkligen till.
-Tack. -Hej.
Mamma sms:ade precis.
Hon skriver att de är i säkerhet på fritidscentret.
Så skönt.
Jag är ledsen, men jag måste dra.
Dra?
-Ja. -Vart då?
-Och varför? -Hämta Stark.
Pappa är bortrest och mamma är här. Han är själv hemma.
Vem är Stark? Och har du bilder på honom?
Stark är hans hund. Kan inte du läsa en bok eller nåt?
Här. Så här ser han ut.
-Han är gullig. -Ja, gullig.
Du ska ingenstans. Det här är ett evakueringscenter.
Folk ska komma hit, inte gå tillbaka in i elden.
Jag ska. Jag kan inte bara lämna honom.
Vet din mamma?
-Nej! Och jag tänker inte berätta. -Ja…
Inte du heller. Hon skulle bli galen.
Ja, precis som hon borde.
Vi ses sen.
Vänta, jag följer med dig. Bara…
Kom igen. Följ mig.
Vad sjutton håller ni på med?
-Äter glass. -Jag ser det.
-Vill ni ha? -Nej.
Kom igen. Sopa eller gör nåt vettigt.
Vad ska vi laga?
Vi har oliver, pickles, nudlar…
-Det finns smör. -Det finns smör.
Vad blir det? Smörnudlar med oliver och pickles?
Nej. Vet ni vad vi gör?
Stekt spaghetti. Min favorit. Mamma lagde det till mig.
-Ja, med florsocker. -Nån behöver hjälp med sockret.
Ava, koka upp vatten.
Hämta kastruller.
Och hämta papperstallrikar åt mig.
Jag vet inte hur mycket jag kan göra.
Du har väl en hand till?
Sätt fart!
-Kom igen! -Vill du att vi ska göra nåt?
Ja. Kan ni sluta göra grimaser?
-Okej. -Städa upp här.
Det här är på allvar.
BRANDKÅREN JOBBAR DYGNET RUNT FÖR ATT BEKÄMPA BRANDEN
-Det är så himla läskigt. -Ja.
-Hej. -Hej.
Är du upptagen?
Det beror på vem som frågar.
Jag behöver tältsängar, filtar och kuddar.
-Följer du med? -Ja.
Kom igen. Sätt fart! Folk är hungriga.
Det ser bra ut.
Louise, det är bränt.
Det här är bränd spaghetti. Den ska vara stekt.
Gör om det.
Jag kan knappt koka vatten ens.
Det tror jag inte på.
Nick! Ser det här klart ut?
Ja, det ser bra ut.
Jag kan inte hantera båda samtidigt.
Jag fixar det.
Du. Nick och jag måste dra. Vi ses.
Det där var ju snyggt.
Vänta. Jag trodde att vi skulle hänga här.
Jag… Han…
-Han bara försvann. -Det kanske var viktigt.
Som att hitta sin familj eller bajsa.
Vad är det för fel på honom? Han beter sig som att han inte känner mig.
-Ni måste definiera relationen. -Relation. Det vet jag vad det är.
Jag vet inte ens om det är en relation nu.
Ja, han hatar dig säkert fortfarande.
Inte en chans. Du måste berätta att du gillar honom.
Nick är snyggaste killen på den här, och alla andra planeter.
Och nu är han fast i en skola med bara tjejer.
Nån fångar honom snart.
Jag säger det här bara en gång utan sarkasm.
Men du har rätt.
Jag ska bättra på min mascara och göra slag i saken.
Och glöm inte läppglansen.
Två till? Härligt.
Ava och Louise?
Lägg av.
Nick, jag är ledsen för din skull.
Du dejtar skolans två snyggaste tjejer.
Kom igen.
-Hej. -Hej, killar.
Vi kan väl gå ut?
Det är många som behöver vår hjälp.
Du fixar det.
-Kom igen. -Kom nu.
Ja. Inte du, Nick.
Det är bara jag, men jag gillade dig inte så mycket i Beth Macbeth.
Ursäkta?
Förlåt, jag pratade med Harper.
Kan du inte vara allvarlig? Vi ska ju leta efter kuddar.
-Du har rätt. -Jag har rätt.
Prata med henne.
Hej då.
"Öppna inte."
-Vår specialitet. -Verkligen.
Tillåt mig.
-Tackar ödmjukast. -Inget problem.
Nå? Ska jag öppna?
-Det ska du nog. -Det tror jag.
Herregud.
Nej!
Gick det bra?
Det gick bra.
-Säkert? -Det gick bra.
Vi borde gå tillbaka nu.
Det var precis det jag tänkte att vi inte skulle göra.
Jaså?
-Ja. -Okej.
Men du sa att det är dags att gå tillbaka, så jag…
Nej, jag var…
-Lyssna inte på mig. -Jag gör bara det du sa.
-Så... -Jag har varit så…
Skicka dem till Westbrook istället då.
Vi tar emot alla som behöver en trygg plats.
Ni tre, på allvar? Nu? Vi är mitt i en kris.
Vad är det nu?
Korn!
Vad?
Försöker du sätta eld på evakueringscentret?
Jag har koll.
-Är du säker? -Ja, jag är toppen i kriser.
Ms Thomas, jag avskyr att skvallra.
Jaså?. Men fortsätt.
Jag tänkte att du ville veta att Trevor försöker rädda Stark.
-Va? -Han är er hund.
-Jag vet vem Stark är. -Jag var inte säker.
Hej, du har ringt Trevor. Lämna ett meddelande.
Han är dödens.
-Destiny följde med. -Va?
Okej. Ja.
Vi är mitt i en brand och de springer rakt in i den?
Jag måste hämta honom.
Nej. Det är farligt. Snälla.
Korn, du är förälder.
Säg att du förstår det här.
Det gör jag.
Du får ta befälet nu. Bränn inte ner skolan.
Var försiktig!
Kom igen!
Flytta!
Det finns ingenstans att ta vägen!
Stanna!
Menar du allvar?
Sluta tuta. Det går inte fortare för det.
Nåt måste jag ju testa. Varför flyttar de inte på sig?
De kanske tänker precis samma sak om oss.
Vi borde kanske vända om.
Ur vägen!
Kör åt andra hållet!
-Nej, vi ska inte vända. -Va?
-Vi ska inte vända om. -Vad menar…
Vad… Vad gör du?
Det här är poänglöst. Jag springer istället.
-Vart ska du? -Jag måste rädda honom!
Va? Är du galen?
Ja!
-Va? -Sätt dig i bilen!
Herre… Trevor!
-Det är inte som du tror. -Okej. Dejtar du Louise?
-Jag antar att du tror det. -Dejtar du Ava?
-Okej. Det är vad du tror. -Det tror jag.
-Kom igen, det är inte okej. -Vad menar du? Jag gillar båda.
Ava är ambitiös och tuff.
Men Louise och jag… Jag vet inte. Vi har den där kontakten.
Jag vet inte hur man väljer.
Ja. Nej, jag förstår att det är tufft för dig.
Ja. Visst? Om de får reda på att jag dejtar…
När. När de får reda på det. Det kommer att hända.
-Säg inget. -Kom igen.
Du sätter mig i en knivig position.
Jag vet att jag är din tränare, men jag älskar tjejerna.
Okej. Okej.
Du har resten av dagen på dig att berätta.
Annars gör jag det.
Gör vad?
Inget.
Gå nu.
Vad händer?
Jag letar efter Emma.
Hon skulle hämta filtar som vi kan dela ut.
-Va? -Jag såg henne med Jackson.
-Jackson? -Ja.
Var då?
Vid aulan.
Jackson.
TEATER-REKVISITA
-Pappa? Vi är inlåsta. -Mr Korn...
-Du låste in henne, va? -Bra försök, men nej.
-Nej, det var ett misstag. -Ut!
Hörde du inte vad jag sa? Ut!
-Får jag bara? Jag… -Nej. Du får inte "bara". Ut!
Jag sms:ar dig.
Nej, det gör du inte.
Och du, gå ut och hjälp folket i gymnastiksalen.
Va?
Jag bara…
Jag vet inte vad jag ska göra.
Det är så mycket smärta. Det är överväldigande.
Okej. Så du är inte modig nog att gå ut?
Du är rädd.
Du kan sitta på mitt kontor.
Säg inte åt mig vad jag ska göra.
Jag gjorde det! Iväg!
-Kom igen. -Helt otroligt.
Vem sms:ar du?
Dig, faktiskt.
Jaså? Vad tänkte du skriva?
Bara att…
Vänta, vad tänkte du skriva?
Okej, jag säger det rakt ut.
Det finns nåt här.
Och jag bara… Jag undrar vad det är.
Det var det jag ville prata med dig om.
Okej. Vad tänkte du?
Vad tänkte du?
Jag tänkte att vi kunde bli tillsammans på riktigt.
Men bara om det var det du tänkte på.
Det var precis det jag tänkte.
Okej. Grymt.
Grymt.
Hon tar det mycket bättre än jag trodde.
Jag kunde inte göra det.
Jag får göra slut med Ava istället.
Kom.
Harper. Hej.
Carolyn, du står i vägen.
Jag har letat efter dig. Mår du bra?
Jag skulle må bättre om du inte stod i vägen.
Tack.
Varsågod.
Jag gillar inte den här.
Den kliar.
Det var synd. Vi har ett begränsat utbud.
Det är en skola med pengar. Hur kan ni ha ett begränsat utbud?
Om du inte vill ha den finns det många som…
Vem fan tror du att du pratar med, filtkillen?
Jag vet att det varit en lång dag.
-Hör på. -Alla är…
Hej, vad heter du? Jag är Samantha.
Eddie, Ed.
Jag fixar det här, Samantha. Gå du.
-Har du haft en tuff dag? -Ja.
Vet du vad som fick mig på bättre humör? Stekt spaghetti.
Det låter skumt.
Är det gott?
Ja, det är gott. Jag har lagat det.
Kan du hämta åt honom?
Okej.
Det är filtkillens recept, men använd det inte mot honom.
Vill du sitta?
Jag vet att mycket är osäkert nu.
Ja.
Det enda jag har är en husvagn. Och jag vet inte ens om den står kvar.
Varje "tänk om" leder till ett större "tänk om".
Du förstår.
Tack.
Du är den första som har gjort nåt fint för mig i dag.
Alla går igenom olika svåra saker, Ed.
Varsågod.
Vilken fin unge.
Ja.
-Hände det där verkligen? -Ja, det hände.
-Vänta, vad mer hände? -Sen missade han.
-Jaså? -Ja. Och jag sa: "Kom!"
Du är så rolig.
Zach, Holly letar efter dig.
-Vi ses. -Det gör vi.
Ni verkar ha blivit vänner.
Se på dig.
Du är avundsjuk.
-Va? -Ja.
Strunt samma.
-Vem bryr sig? -Visst.
Du har inte rätt att vara avundsjuk. Vi är inte ens ett par.
Då kanske vi borde bli det.
Okej.
Okej… Okej.
Grattis
Grattis till min favoritdotter.
När jag var liten och mörkrädd
spelade mamma gitarr för att få mig att somna.
Hennes favorit var "Nånstans högt över molnen".
Det är en av få saker jag har från henne.
Nu ger jag den till dig.
Din röst är så speciell och jag vill att alla får höra den.
Jag älskar dig så mycket.
Sköt om dig, var försiktig. Din favoritpappa.
Kolla på henne.
Och du var orolig för att hon inte skulle kunna hantera livet.
Hon ser lycklig ut.
Det gör hon.
För att hon gör andra människor glada.
Ja.
Hon gör det med ett leende.
Jag avundas det.
Det behöver du inte. Du kan också.
Elden har spridit sig.
-Över 40 byggnader är förstörda. -Kolla.
Hundratals är hotade. Och elden har tagit sig över motorväg 5.
Myndigheterna menar att hotet mot centrala La Jolla nu är verkligt.
Det blir en lång natt.
Vi har fått veta att brandmännen i Chula Vista i San Diego...
National City och Hartland Fire hjälper till att bekämpa elden.
Trevor, stanna!
Trevor, vad gör vi?
-Du kan knappt andas. -Ingen fara. Vi är nästan framme.
Det här är ingen lek! Det är på riktigt. Du kan inte bara…
-Hoppa in i bilen. -Det är ingen diskussion om saken.
Verkligen inte.
Hoppa in i bilen så åker vi till skolan nu!
Det tänker jag inte. Okej?
-Jag är orolig. -Vi är inte…
Han klarar sig.
Du är min son.
Jag älskar dig. In i bilen.
Lyssna på din mamma. Sätt dig i bilen.
Det löser sig.
Jag är ledsen, Stark.
Gömmer du dig?
Ja, jag tar en paus.
-Det här borde hjälpa. -Ja.
18 år gammal whisky.
Jag fick den när jag vann min andra titel.
Jag har sparat den på kontoret, för ett särskilt tillfälle.
Jaså? Som en naturkatastrof?
Ja, skål för det.
Skål.
Nyheterna lät inte bra, Marvyn.
Jag vill inte erkänna det, men jag är lite vettskrämd.
Skaka av dig det.
Vad? Min rädsla?
Ja. Om du ger efter för den förstör den dig.
Är det vad du tror?
Ja. Det är vad jag vet.
Det är andra gången du säger det i dag. Vad handlar det om?
Vad?
Din relation till rädsla?
Berätta.
Mamma dog när jag var liten.
Och det var… Ett sånt tillfälle…
Vad säger man? Hon var sjuk under en längre tid.
Det var brutalt. Sjukdomen gav henne smäll efter smäll och hon kämpade.
Hon kämpade hårt in i det sista.
Dagen hon dog stod jag i dörren.
Min pappa sa:
"Gå in och ta farväl. Det kan vara sista gången."
"Låt inte rädslan ta över."
Och jag försökte…
Jag försökte gå in, men jag kunde inte. Jag…
Jag kunde inte röra benen.
Han fick rätt.
Jag fick inte chansen att ta farväl eftersom hon dog.
Han kallade mig för fegis.
Och han hade rätt.
När jag blev pappa till Emma
insåg jag att det inte handlade om att jag skulle ta farväl.
Hon fick inte chansen att ta farväl av sin son.
Det måste ha krossat hennes hjärta.
Jag sa: "Nu räcker det. Jag ska aldrig mer låta rädslan ta över."
Jag har aldrig förlåtit mig själv.
Marvyn...
Du var bara en pojke.
Då får man vara rädd.
Man får det.
Det är ingen svaghet.
Inte ens nu.
Man måste inte alltid vara starkast.
-När kan vi åka hem? -Jag vet inte.
-Om vi ens har ett hem! -Tältsängarna räcker inte!
-Det vet jag väl! -Varför får hon två filtar?
-Vet inte. -Jag vill veta.
-Vi har varit här hela dagen! -Jag har…
-Lugn! Okej. -Lugna ner dig.
-Lugna ner dig nu. -Hörni, vad hjälper det här?
Snälla.
-Jag ska hämta en filt. -Vet du hur många filtar jag har?
-Marvyn, kom hit! -Vad händer? En i taget!
Jag vill åka hem.
Jag vet, vännen. Vi ska göra det så fort det är säkert.
Mår hon bra?
Det bara…
Det är för mycket för henne. För oss alla.
-Vill ni höra en sång? -En i taget.
Ja, jag vill ge dig…
Okej. Jag…
Varför är du så otrevlig mot mig?
Tack.
Hur mår du?
Det är en ny dag.
Ja.
-Tack för allt. -Lycka till.
Hej då.
Lycka till. Då så. Allt väl?
-Då så. -Hej.
Pappa, vi får åka hem nu.
-Alla får det. -Härligt.
Bra.
Du.
Mår hon bra?
Ja. Jag är bara livrädd för vad vi kommer hitta när vi kommer hem.
Jag också. Lycka till.
-Tack. -Hej då.
Hej då.
-Jag ska bara ta mina saker. -Okej.
Oroa dig inte. Allt kommer att lösa sig.
Okej.
Kör försiktigt hem.
-Du också. -Emma.
Tack.
Allt kommer att lösa sig.
-Okej, vi är hemma. -Okej, jag är inne.
Hej, hur är läget?
Herregud!
Du är så modig!
Det har varit lite jobbigt mellan oss, eller hur?
Jag är ledsen, Emma.
Jag har varit hård mot dig.
Jag också.
Jag är ledsen.
När såna här saker händer
börjar man fundera på vad som verkligen är viktigt.
Jag var så stolt över dig i går.
Det höll på att gå åt skogen.
Sen kom du och sjöng en sång och fick ordning på folk.
Det var… Det var magiskt.
Tack. Och tack för den fina gitarren.
Jag ville ge den i födelsedagspresent, men...
Ja.
Du brukade sjunga den sången när jag inte kunde sova som liten.
Jaså? Gjorde jag?
Ja, det är därför jag kan den.
Din farmors favoritsång.
Jag minns.
Liknar jag henne fortfarande?
Ja. Du har hennes leende.
Pappa.
Allt kommer lösa sig.
Undertexter: Susanna Lidblom