I tidigare avsnitt...
I år ska vi ta oss till finalen i division två.
Ingen har lyckats första året. Vi har en överraskning.
Ser ni tjejen? Hon är ett geni.
-Det är Ava Navarro. -Hon är en chansning.
-Nu börjas det igen. -Sa du nåt, Gruzinsky?
Jag undrar bara varför du rekryterade en förnedrad kändis.
Som inte spelar basket.
Jag är klar.
Sätt fart!
Tjejer! Lägg av!
Backa av.
Hur är det på Carlsbad?
Det är toppen.
Kan du sluta sms:a Lucas en sekund?
-Och prata med mig? -Jag sms:ar inte Lucas.
Vad är det med oss?
Jag ville inte behöva säga det så här...
Han gjorde slut med mig.
Jag är ledsen.
Skolan är full av Lucas Gruzinskys brustna hjärtan.
Jag hade velat hämnas.
Nu stänger jag dörren, men vänta tills…
Nej!
Vad händer här?
Killar. De är killar.
Killar?
Japp. Och det kan ni tacka tjejerna för.
Städteamet upptäckte att det var fullt av mögel på Bedford.
Det tar månader att få bort.
Betyder det att eleverna på skolorna kommer att gå tillsammans?
Tyvärr, under en överskådlig framtid.
Har du nån aning om hur komplicerat det håller på att bli?
Ta det lugnt...
...snygging.
Förlåt.
Se upp!
-Hallå! Se upp! -Nej.
-Jag har ögonen på dig! -Visst.
WESTBROOK SKOLA FÖR FLICKOR
HÄR TRIVS ELEVERNA
Precis. Och det är verkligen…
Hallå! Ge tillbaka den.
Hur många gånger måste jag säga det?
Uniformreglerna ändras inte för att det går killar här.
Så ta bort sminket och hitta en längre kjol.
Gå till lektionen nu.
Dribbla. Kom igen.
Vem har gett er tillstånd att använda min plan?
Ms Thomas sa att vi fick.
-Va? Vad sa du? -Ms Thomas gav oss tillåtelse.
Gav ms Thomas er tillåtelse?
Hon bestämmer inte över min plan, så ut med er.
-Men är inte det här hennes skola? -Så synd.
Vi vill bara spela.
Bra fångat.
-Tack. -Vi ses.
Du, kolla. Det är hon.
Det är jag, Lockespindeln Gruzinsky.
Det tog mig fem minuter att krossa dig.
Dina ben tog min nästan, men...
Okej. Lugn nu.
Hör upp. Slå upp era böcker...
Håriga ben?
INTERVJU FÖR BASKETTRÄNARE - HITÅT
Först släpper du in killarna till gymmet, på min plan.
Och nu byter du ut mig?
Jag är ledsen, han har ingen impulskontroll.
Kan du ge oss en minut?
På riktigt? Den killen?
Jag ska inte byta ut dig, Marvyn.
Men det här är faktiskt ditt fel.
-Va? -Buset från förra veckan.
Ett antal anställda på Belford har stämt skolan för exponering av mögel.
Även deras baskettränare.
-Så du behöver en tränare till killarna. -Ja!
Säsongen börjar nästa vecka och de behöver nån.
-Jag fattar. -Ursäkta?
Du låtsas som att du intervjuar ett antal tränare
för att locka mig till jobbet.
-Marvyn. -Hör på.
På college-nivå skulle jag inte träna två lag.
Men eftersom det här är high school...
-Marvyn. -Vad?
Jag har självklart tänkt på dig. Men styrelsen tillåter det inte.
De tycker inte det är rättvist att lagen ska dela tränare.
Särskilt inte deras älskade Belford Bloodhounds.
Måste jag dela gymnastiksalen med nån annan?
-Nej! -Bra.
Det är inte din sal. Salen är min.
Och ja, du måste dela den med Belford.
Händer det här på riktigt? Vem måste jag ringa?
Jag pratar med styrelsen om jag måste.
-Marvyn? -Va?
Kan du inte lita på mig för en gångs skull?
-Nej. -Det var ju synd.
För det är precis det du måste göra.
Nästa!
Försvinn härifrån nu.
Det fanns bara sötpotatisjuice och gröt kvar till lunch.
Killarna är som djur.
Hörni.
Nåt väldigt märkligt har hållit på hela dagen.
Folk har sagt jättemärkliga saker till mig.
Som att kalla mig Lockespindeln.
Det är från tv-spelet.
Vilket spel?
Det här.
Herregud. Det är…
Det är vidrigt.
Så nån har skapat en monsterversion av Louise?
Hur har de tid med det?
Du är mosad
Betygen släpar redan efter i alla ämnen.
Det måste ha tagit dem timmar.
Nån är i alla fall besatt av dig. Det är lite coolt.
Det är inte coolt.
Nån har lagt ner mycket tid och energi på det här.
-Så att jag ska se dum ut. -Nästa steg i nätmobbning.
Snälla. Det är faktiskt inte så hemskt.
Du har ingen aning om vad vi pratar om.
Inte?
Det här är kanske nytt för dig, men internet är inte en säker plats.
Särskilt inte för en världskänd volleybollspelare.
I världen?
-Ja, om du inte visste det. -Eller så hittar du på?
-Skojar du? -Det här är superproduktivt.
-Men om inte Ava har skapat spelet… -Jag har aldrig spelat ett.
Vi måste göra nåt åt det här.
Westbrook - HEJA SIRENS
Du vet hur killar är.
Plötsligt så gillar de ett nytt tv-spel.
Visst. Jag försöker bara fokusera på basket nu.
Jag kan träna med dig om du vill.
Det var snällt, men…
Visst. Varför inte?
Vi ska se vad du går för.
Spelar du?
Inte lika bra som du. Men lite.
Kom igen. Kör.
Försiktigt. De brukade kalla mig för vristbrytaren.
Vänta. Spelar du på riktigt? Sen när då?
Sen alltid.
Varför har ingen sagt nåt?
Han vet inte att jag spelar.
Det är bättre att han inte vet.
Varför?
Jag fattar. Han kan vara jobbig.
Men du verkar bra nog att vara med i laget.
Tänker du behålla bollen eller?
Mål dagen lång.
Jag vet inte hur jag skulle få godkänt utan dig.
Eller hur jag klarar nåt utan dig.
Jag sa att det är annorlunda.
Nay, Tatay, ni är hemma tidigt.
Ja, din pappa har fått en allergisk reaktion.
Nu vet alla.
Kapten och befälhavare Smith. Trevligt att träffas igen.
-Trevligt att träffas igen, Harper. -Ja.
Carolyn och jag gillar att umgås.
Vi pluggar. Vi har viktiga prov hela veckan.
Trevligt att se dig.
Detsamma.
Jag trodde att du hade berättat.
Jag sa att jag skulle berätta...
-Skulle? -...men inte.
Du frågade aldrig igen.
Sex månader, Carolyn. Det har gått sex månader.
-Harper, gå inte. -Det här påverkar mig också.
-Harper? -Nej, jag…
Det börjar kännas som att du skäms för mig.
Tränaren borde stoppa det här.
Nej. Vi kan sköta det här själva.
Killarna har varit här i fem minuter och tror att de kan köra över oss.
Om vi berättar för ms Thomas då?
Nej. Hon skulle se det som ett tillfälle att lära oss en läxa.
Och tvinga oss till en föreläsning om nätmobbning.
-Då kommer folk hata mig mer. -Ja.
Vi måste hitta den skyldiga själva och konfrontera honom.
Visa att man ska låta bli oss.
Kan du inte släppa det? Jag vill inte ha mer problem.
De började.
Den skyldiga kan vara vem som helst.
Det måste vara nån i skolan.
Nån som inte gillar Louise.
Jag vet var vi börjar.
-Ava. -Nej.
Tänk nördigare.
Ärligt talat, svansen är ett vapen i sig.
-Kolla! -Ja.
Alla känner till det här med spindel-Louise.
Och vi tänker ta reda på vem som är skyldig.
Tittar hon på mig?
Jag tror hon tittar på mig.
Varför gör ni så här?
Drog jag ner byxorna på nån av er i trean eller nåt?
Jag tror inte att det här funkar.
Det kommer det att göra.
Annars blir leksaken av med huvudet.
-Nej! -Nej, den är värdefull!
Då får nån av er berätta.
Jag drar.
Jag kanske kan hjälpa dig.
Tack.
Kan du fatta det här?
Jag kan inte dela min plan med nån som jag avskyr.
Hur vet du att du avskyr personen?
-För att jag inte gillar nån. -Sant.
Vilka nollor Sherilyn intervjuade.
De måste vara nollor. Vem skulle annars stå ut med dig en hel dag?
-Du gjorde det. -Ja.
Och jag har betalat min skuld till samhället. Nu är jag fri.
Och jag har inte betalt för att lyssna på ditt gnäll.
Så, hej då.
Holly?
Helt otroligt. Hon la på.
Du pratar med bonsai-trädet.
Välj karaktär Lockespindeln Gruzinsky
Det verkar som att vem som helst kan göra ändringar i tv-spelet.
Toppen.
Kan vi ta reda på vem som gjorde det?
Det...går inte.
Folk brukar gilla att skryta.
Men den här personen är anonym.
Så...
Du kan inte hjälpa mig?
Nej.
Varför sa du att du kunde det?
Jag trodde att jag kunde det.
Du verkar supertrevlig och cool.
Men det är också läskigt.
-Och skrämmande och… -Ja.
Jag är inte konstig, men…
Jag tycker inte du är konstig.
WESTBROOK SIRENS HEM
Snyggt.
Vem lärde dig det där?
-Jordans signatur-drag? -Ja.
Michael Jordan.
Jag vet att jag inte lärde dig det.
Den enda som lärde dig att skjuta så...
Hej, pappa. Förlåt. Vi pluggade länge.
Vi har ett tufft prov på fredag, Grints lektion.
Pappa, vad är det?
Inget. Varför skulle det vara nåt?
För att du städar.
Och du städar bara när nåt är väldigt fel.
Det är inte sant.
Jag städar.
Jag gillar att städa.
Pappa, snälla. Lägg ner trasan och prata med mig.
Spelar du basket?
Har Louise berättat?
Byt inte ämne.
Efter Youth League-mästerskapet
sa du att du aldrig mer skulle peta på en boll.
Varför har du inte sagt nåt?
För att…
Det var den där idiot-domaren, va?
Vad? Han gjorde inget.
Jo. Han gav dig en foul. Minns du?
Upp med händerna, Emma.
HEMMA - BORTA
Emma, ner med fötterna!
Fötterna, Emma! Bra!
Foul som blockerar. Nummer 15.
Va? Det var helt klart ett anfall.
Gå tillbaka till ditt område.
Det var ett skolexempel på ett anfall.
Ungen tog det på lite för stort allvar.
-Ja, han tog det på för stort allvar. -Ja.
Så gick det inte till.
Det gjorde det.
Du spelade hårt. Killen såg inte för alla finnar.
Jag spelade inte tufft. Jag var arg.
Emma! Ta dem!
Hitta en lagkamrat. Nej!
Ge den inte till andra laget.
Fokusera, Emma.
Bra. Skjut! Nej!
-Fötterna! -Dribbla!
Dribbla bollen!
Kom igen, Emma. Lyssna! Nej! Vad gör du?
Du kastar bokstavligt talat bort spelet.
Vill du vinna eller förlora? Emma, fokusera!
Emma! Kom igen! Krossa dem!
18 sekunder.
Emma, stadig på fötterna!
Upp med händerna, Emma!
Blockerande foul! 15.
Va? Kom igen. Det där var ett tydligt anfall.
Kom igen. Gjorde du en foul med flit?
Emma!
Det var en mästerskapsmatch. Jag jobbade hårt för att ta dig dit.
-Så du kunde få glänsa. -Jag…
-Gjorde du en foul med flit? -Jag ville inte glänsa så.
Jag avskydde det.
Så fort jag hade lagkläder och du höll i skrivplattan
så blev du ett monster.
Kom igen, så illa var det inte.
Du är överkänslig.
Undra vem jag fått det ifrån?
Så du vill spela basket.
Men du vill inte spela med mig.
Är det så?
Okej.
Harper, hej. Det finns plats om du…
Nej tack, jag äter utomhus.
Det är skönt att ha kommit ut.
-Mouse, är det nåt… -Nej.
Då ska vi inte fråga mer om det.
Harper är besviken på att jag inte har berättat.
Men jag är så nervös inför det.
För att båda är marinsoldater?
Jag lovar att du inte är den första de har träffat.
Jag vet.
Min tant Carmelita. Hon skickade iväg för att bli nunna.
Oj. Stackars tant Carmelita.
Nunnor avger ett fattighetslöfte. Vilket skämt.
Jaså? Jag har alltid trott att det är kul.
Bara en massa tjejer som umgås, sjunger och fixar i trädgården.
Jag vet inte hur jag ska säga det.
Jag fattar. Vad jag än säger till mamma blir hon arg.
Vad skulle ni göra?
Jag skulle säga till Harper och hennes föräldrar
att backa.
På vänligast möjliga sätt.
Eller inte.
Snyggt.
Herregud. Det är han.
Jag visste inte att han spelade i killarnas lag.
Han är ännu snyggare i lagkläder.
Okej, du måste be honom om ursäkt.
Och med det menar jag att honom ditt nummer.
Jag tänker inte prata med honom.
Kom igen. Vad är det värsta som kan hända?
Att han säger att du är ful och hatar dig.
-Mouse? -Vad?
Prata med honom bara.
-Okej. -Din tur. Kom igen.
Hej. Jag…
Jag. Jag vet vem du är.
Och du är?
Jag är inte alls förvånad över att du vet vem jag är.
WEBBSÖKNING
Gruzinskys förskingringsoffer försätts i konkurs
Hej! Tack för att du kunde komma.
-Tack för inbjudan. -Ja.
Hej.
Kompis. Läget, Stark?
-Herregud! -Okej.
Han är bara ett stort kärleksknyte.
-Så gullig. -Tro mig, jag vet.
Vi kan inte gå upp eftersom mamma håller på att tvätta mattorna.
Men jag tog ner mina spel hit så att jag kan visa en sak.
Kolla!
Karaktär Prinsessan Destiny
Oj.
Är det jag?
Ja. Jo.
Vad tycker du?
Tycker du om den? Jag ville visa dig innan jag publicerar den.
Jag kan låta bli om du inte gillar den.
Nej. Vi kan väl göra några små ändringar.
-Får jag det? -Ja, självklart.
Ja. Gör som du…
Gör vad du vill.
Ja.
-Tur att du fick en förlängning. -Jag vet. Ja.
Du.
Tack för att du kom hit.
Jag ville prata med dig om...
Jag...
Jag vet inte vad jag ska säga förutom...
Jag har verkligen pressat dig.
Du har pressat mig att berätta för mina föräldrar. Och berätta om oss.
Om mig.
-Men jag kan inte… -Jag hade fel.
Va?
Jag borde inte ha pressat dig.
Jag är ledsen.
Jag minns hur nervös jag var att berätta för mina föräldrar.
Du sa ju att det var lätt för dig.
Ja.
Jag sa så till alla.
Hur många gånger måste vi göra det här?
Allvarligt talat tror jag att vi behöver komma ut resten av livet.
Du. Titta på mig.
Det är ingen fara.
Berätta för dina föräldrar.
När du är redo.
Du är värd att vänta på.
Så. Mycket bättre.
Karaktär Krigardrottningen Destiny
-"Drottning Destiny." Jag gillar det. -Ja.
Krigardrottningen Destiny. Du kan skippa det där med krigare.
-Du förstår, det är… -Ja. Nej.
-Det där är grymt. -Tack.
-Trevor! Jag har dina nya kalsonger. -Ja,
-Mamma! Jag har gäster. -Är det…
Destiny.
Ms Thomas.
Destiny.
-Ms Thomas. -Ja. Det är min…
-Ja. Det är min son. -Det är ju toppen.
Mina damer och herrar, live från Wisconsin.
Emma Korn gör Jordans segergest. Kom igen!
Hon ser inte ledsen ut. Hon ser glad ut.
Hör på, Emma. Om...
Om jag var för hård mot dig då
är det bara för att man kan lära sig mycket av basket.
Som kan tillämpas i livet.
-Disciplin, koncentration… -Du fattar inte, va?
Varken då eller nu behövde jag en tränare. Jag behövde dig.
Kan vi inte låta bli det här? Och inte göra en grej av det?
Jag var för hård som tränare och du var för känslig för att ta det.
Problemet var att jag inte var din son.
Va?
Jag minns hur du tjatade på mamma
-om att du ville ha en son. -Det var längesen.
Sonen som skulle ta efter dig.
Och jag försökte vara den personen för dig.
Jag försökte verkligen.
Och jag insåg att det var omöjligt.
Ingen kan leva upp till dina förväntningar.
Okej.
Jag är ledsen. Kan vi gå vidare?
-Nej! Jag… -Snälla?
Kan du bara… Släpp det.
Varför är du så glad? Kom igen! Du vet hur man gör.
Stilla fötter. Nu rörde du dig!
Gunga på foten!
Gör ett försök! Nej!
Din dominanta hand måste följa med.
V har gjort det hundratals gånger! Fan!
Kom igen, Emma. Snälla.
Du fixar det här! Du sätter den! Nu!
Vad är det, Carolyn?
Så...
Jag vill prata med er båda om en sak.
En sak som har tyngt mig.
Minns ni när jag var 14 år och ni berättade om tant Carmelita?
Och...
Jag ställde många frågor om henne och…
Jag sa att det var för att hon var nunna, men det var inte därför.
Carolyn, tant Carmelita…
Nai, jag vill gärna fortsätta.
Jag var intresserad för att...
...ni sa att hon var gay.
Och jag kände att kanske...
Du också är det.
Vi vet, Carolyn.
Vi vet.
Gör ni?
Det var därför vi berättade om tant Carmelita.
Så att du inte skulle känna dig ensam.
Men hon fick åka till ett kloster.
Ingen skickade iväg henne. Hon ville det.
Och umgås med sina vänner. Göra vin.
Samantha hade rätt. Det låter kul.
Men varför sa ni inget tidigare?
Vi visste att du skulle berätta.
När du var redo.
Och nu var du det.
Vi älskar dig, lilla Mouse.
Jag älskar er också.
Jag gissar att du inte är ett fan av pappa.
Det där tog tid.
Det fanns på nätet.
Och spindel-Louise var väl du?
Vad tycker du?
Det var fegt av dig att du inte bara berättade.
Ledsen för det som hände er.
Men du hade inte behövt skämma ut mig inför skolan
för nåt jag inte är skyldig till.
Jag är definitivt inte som pappa.
Det är borta i kväll.
Spelet.
Tack.
Vad? Har nån stulit en bonsai?
Kul.
Nej, jag letar efter Emma.
Vi bråkade om en sak.
Å, nej. Är det nåt jag kan göra?
Nej, jag löser det.
Vad gör du här?
-Jag ska träffa Sherilyn. -Jaså?
-Ja. -Emma?
Ursäkta mig. Emma.
-Vad är det, pappa? -Får jag prata med dig?
-Här? -Ja tack.
Kom hit.
Kom och sätt dig.
Du hade rätt.
Jag pressade dig för hårt.
Jag ville bara att basket skulle bli vår grej.
Och du hade också rätt. Jag ville att mitt barn skulle ta efter mig.
Och det har du!
Vet du hur många som kallar mig grym, passionerad
och för envis för mitt eget bästa?
Vem tror du att jag liknar?
Din mamma?
Försök igen.
Det har du fått från mig.
Ja, det tror jag att jag har fått.
Tack.
Jag är vad man kallar ett projekt som inte är klart.
Det går ganska bra.
Och vet du vad, pappa?
Bara för att jag aldrig någonsin vill ha dig som tränare
så betyder det inte att vi inte kan spela basket ibland.
Jaså?
Ja, om du inte har nåt emot att förlora rejält.
Vad sa du?
Du hörde vad jag sa.
Okej, stjärnan. Då säger vi det.
Okej.
Kom igen.
Du förlorade.
Varför ser du så glad ut?
Gamla minnen.
Familjen Korn.
-Hej. -Jag visste inte att du spelar basket.
Bara med pappa.
Vad gör du här ännu? Har du inget jobb?
Jo, jag har ett jobb.
Som ska utföras på kontoret där.
-Som min tränarassistent igen? -Nej.
-Absolut inte. Aldrig. -Verkligen inte!
Du tittar på Belford Bloodhounds nya huvudtränare.
Killarnas lag?
Så därför bad du mig lita på dig?
Jag väntar bara på godkännande.
Varför sa du inget?
Överraskning.
Undertexter: Susanna Lidblom