ANÐEO SMRTI
Anđele, čuvaru mili, svojom snagom me zakrili.
Prema Božjem obećanju čuvaj mene noću, danju.
A kad s ovog sveta pođem, srećno da u nebo dođem,
da se tamo s tobom mogu vijekom klanjat dragom Bogu.
Amin.
Broj zvezda se razlikuje.
Oblikuju grupice kraj anđelove glave.
Mrova, ne spavaj. Šta misliš?
Možda neka šifra? -Možda.
Ti broj zvezde, ja pišem. -Na prvoj su...
Pet i dve.
Zatim razmak. -Možda nula?
Moguće. Zatim devet, pa dve.
S druge strane dve, jedna i razmak.
Nula, jedan, četiri. -U redu.
Nije telefonski broj.
Geografske koordinate.
Proveri adresu prve žrtve.
Žrtvina adresa.
Prva je Zavrotova ulica 17.
Ne.
Druga je Boleslavska ulica...
Tri. -Tri.
Ostavlja adresu sledeće žrtve.
Ugušila se zbog tebe.
Sledeća adresa odgovara.
Te kartice su spisak žrtava.
Silvija Kozak, Aneta Jaskolska, Lucija Drabik.
Kod Drabik je ostavio Vronskinu adresu!
Majke mog deteta! Shvataš li?
Taj ludak mi ju je gurnuo pod nos.
Ne tebi, meni.
Poigravao se sa mnom. -Glupost! Mogao sam da je spasem!
Nisi mogao da znaš.
Šta je s poslednjom? Onom nađenom kraj tebe?
Delimično je izgorela. -Moramo da je dešifrujemo.
Možda piše adresa sledeće žrtve.
Polkovska. -Ovde Janek Volnicki.
Možemo li da se nađemo? -Nešto se dogodilo?
Možete li da dođete kod nas? -Dolazim.
Moram da idem. Zvao je sin Volnickog.
Proveri tu karticu. -Moram da nahranim malog.
Zatim zamoli načelnika da ti pošalje dadilju i vojsku čuvara.
Trajno. -Ovo će se uskoro završiti.
Uzećemo slobodno i otići na more.
Jebeno prestani.
Ozbiljno.
Ja sam na izlaznim vratima, a ti službeno mrtav.
Unajmićemo kamper, uzeti decu i otići.
Nisi ti kriv, jasno?
Ništa nisi mogao da uradiš.
Čuješ li me?
Čujem da je tata pobegao iz bolnice.
Imate stalnu zaštitu, nema razloga za strah.
Znam, ali...
Juče je u našu školu došla jedna žena, psiholog.
Guglao sam je i otkrio da je radila tamo na psihijatriji.
Znam je. -Sprovodila je anketu.
Zatim smo razgovarali nasamo. Stalno je postavljala pitanja o tati.
Imaš njen broj? -Nije ga dala.
Hvala ti. Proveriću je.
Hoće li on...
Hoće li doći po nas? Hoće li nam nauditi?
Neću to dozvoliti. Zaustavićemo ga.
Kako?
Jola, ustani. Kasno je.
Šta želiš za doručak?
Jesi li dobro?
Jola?
Jesi li nešto uzela?
Šta je ovo?
Jola?
Probudi se! Jola!
To je tačno.
Ta žena je kratko kod nas radila.
Dobila je otkaz na dan pobune?
Dan ranije. Ali bio je to sporazumni otkaz.
Recite mi više o njoj.
Mlada, pravo sa studija i specijalizacije.
Zaposlila se ovde pre dva meseca.
Tačno kad je došao Volnicki?
Odmah se vraćam.
Pustite Volnickog. Šta ljudi žele od njega?
Znate li ovu ženu? Bliska je s Volnickim.
Nalazi se u opasnosti. Poznajete li ovu ženu?
Nalazi se u opasnosti. Tražim je.
Ne daju nam da se boćamo.
Kažu da je opasno. Možete li nešto da uradite?
Hajdemo.
Možda vi poznajete ovu devojku.
Više ne letim, uzeli su mi krila.
Pjotr...
On ne može da živi bez tebe.
Njeni podaci. Uključujući i adresu.
Hvala vam. -Doviđenja.
Doviđenja.
Uzela je nešto. Vodim je u bolnicu.
Zovite hitnu.
Ne javljaju se. Brže ću je sam odvesti.
Pratićemo vas.
Bušna guma. -Isečena?
Ne znam, ali ne možemo ići. -Zovem pojačanje.
Treba nam drugo vozilo.
Ne, smesta!
UNESITE KOORDINATE 50.66N, 17.92E
Jebemu, Opole.
Dušo, ostani budna.
Tata, oprosti. -Polako, uskoro stižemo u bolnicu.
Gledaj put!
Otvori prozor. -Tata...
Sve je dobro, mila.
Baci mobilni. -Evo.
Baci ga, jebote!
Začepi, kučko. Uskoro stižemo.
Skreni. -Neću.
Skreni, rekao sam!
Dobro je, mila.
Ključevi.
Pjotr reče da ćeš mi ti otežavati, ali sama si došla.
Pusti je na miru. Platiću ti. -Začepi! Pojas.
Pojas!
Ostani ovde. -Samo mirno.
Dođi ovamo. Pokret!
Sedi!
Zabavićemo se. Mnogo ćemo se zabaviti.
Beži!
Kučko mala!
Da? -Našli ste Romana i Jolku?
Pratimo njegov mobilni. Tim je na putu.
Dolaziš?
Da, jer ste vi nesposobni! Kako ste mogli da ih ostavite same?!
Zna li Agnješka za Jolu? S tobom je?
Ne javlja se na mobilni.
Moramo da nađemo Jolku. Pošalji mi koordinate Romanovog mobilnog.
To je ona. Judita, zar ne?
Gde je sada?
Ne znam.
Ko je ovo?
To je Roma Sošnjicka. Jedna od Volnickovih žrtava.
Ko su vam njih dve? Rod?
Imate različito prezime.
Nakon majčine smrti, Roma je uzela majčino devojačko.
Nije htela da ima veze sa mnom. Krivila je mene za nesreću.
Judita je htela da nas pomiri, ali tada...
Pojavio se taj čovek. -Roma je ubijena.
Gde je ona sada?
Sećaš se moje sestre.
To su njene stvari.
To je Albert.
Spavala je s njim do osmog razreda.
Medaljon s prve pričesti.
Tada je još bila religiozna.
Šalile smo se da sam studirala psihologiju da je izlečim od budizma,
a ona religijske nauke da izleči mene od katoličanstva.
Ali nije imala priliku jer je naletela na tebe.
Slobodno razgovaraj, čujem te.
Laži da nisi poznavao moju sestru.
Da si zbog nesreće izgubio pamćenje.
Poznavao sam tvoju sestru.
Ali nisam je ja ubio.
Nego Lilijana Pelc.
Bila je ljubomorna na moje studentkinje i opsednuta mnome.
Sada je u zatvoru.
Zbog napada na moju porodicu. Slobodno proveri.
Kad je Roma umrla,
ja sam davao intervju. -Dosta!
Kučko!
Kučko mala!
Gde si?
Dođi gazdi!
Dođi gazdi, kučko mala!
Vidim te.
Dođi ovamo. Dođi...
Vidim te!
Dođi. Dođi ovamo!
Dođi, dobićeš kobasicu.
Dođi. Da...
Dođi!
Ova fotografija sa sestrom. Gde je to?
U brvnari mog šuraka.
Odlazili bismo tamo s devojkama kad su bile male.
Još je vaša?
Ima nekih pravnih zavrzlama oko vlasništva.
Niko ne odlazi tamo.
Gde se nalazi? Imate li ključeve?
Kučko mala!
Dođi!
Igraj se sa mnom!
Dođi!
Kučko mala?
Imam te!
Imam te. Zahvali svojoj mamici, ovo je zbog nje.
Jesi li dobro? -A tata?
Živ je.
Janik!
Tu si, seronjo.
Ali ti si mrtav. Bilo je na televiziji.
Televizija laže.
Onda ću morati opet da te ubijem.
Pokušaj.
Ne pucaj.
Molim te, ne pucaj.
Ubio si majku mog deteta.
Nisam hteo. Volnicki me prisilio.
Cvilećeš kao što je ona!
Ne možeš da me ubiješ. Ti si pandur.
Mogu sve što poželim.
Često zaboravljamo ko su nam važni ljudi u životu.
Želim da te podsetim na sve njih.
Ja nisam ubio tvoju sestru.
Lilijana Pelc ju je ubila.
Da, da. Znam.
Ti imaš dar.
Ljudi te prate. I koristiš ga na najgori mogući način.
Zašto se kriješ?
Gledaj me u oči.
Ne mogu. -Zašto?
Šta radiš?
Ugušićeš se kao moja sestra.
Šta želiš? Priznanje krivice?
Nema potrebe, ja sve znam.
Očekuješ moje izvinjenje?
Prekasno je, pružila sam ti priliku.
Šta sada? Gledaćeš kako umirem?
Vrlo hrišćanski.
"Ko prolije krv čovekovu,
"njegovu će krv čovek proliti.
"Jer na sliku Božju stvoren je čovek."
Već sam bio zatvoren.
U zatvoru, zatim u bolnici, sada ovde.
Ali i dalje sam ja taj koji ima kontrolu.
Napolju se moj plan izvršava.
Jola je bila sledeća meta.
Roman je u bolnici, ali sve je pod kontrolom.
Je li Jola dobro? Halo?
Jola je dobro. Pozovi Mrovjeca.
Gotovo je. Hvala ti.
Nisam hteo da se uprljam.
Hvala.
Ti si u jebenoj nevolji.
Mobilni.
Zašto mi nisi rekao, seronjo?
Mama...
Ja sam.
Dušo, jesi li dobro?
Sada jesam.
Tata je u bolnici. -Znam.
Sigurno si dobro? -Jesam.
Ja sam kriva što smo morali da izađemo.
Oprosti. -Ne moraš da se izvinjavaš. Za sve sam ja kriva.
Mrovjec? Je li on dobro?
Jeste. Želiš da razgovaraš s njim? -Ne sada, zvaću ga kasnije.
Kasnije. -Reci joj da smo uhvatili Janika.
Mama, na sigurnom sam.
Stvarno.
Mama?
Gde si? Možeš li da dođeš po mene?
Molim te.
Čim nešto obavim.
Nemoj da se dovodiš u opasnost.
Obećavaš?
Obećavam.
Slušaj.
Reci Tomeku da nađe kamper.
Idemo na more.
Volim te.
Sve u redu?
Poručuje ti da nađeš kamper.
Šta je tačno rekla?
"Reci Tomeku da nađe kamper. Idemo na more."
Nazvala me "Tomek"? -Da.
Meni je rekla da me voli.
Dođavola!
Odvezi je u moj stan u Varšavi! -Šta se dešava?
Ništa. Pratite mobilni Polkovske!
Jesi li ikad pokušala nekoga da ubiješ?
Ili ti je ovo prvi put?
Sve se menja.
Postaćeš poput mene.
Ne.
Dugo se pripremaš.
Sve si obmanula.
Čak i mene.
Znam kako je to.
I ja sam mučio...
Osobu koja mi je uništila život.
Tišina.
Šta ćeš kad budem mrtav?
Vratićeš se kući?
Na posao? Pacijentima se nećeš vratiti.
Počećeš da tražiš sledeću žrtvu.
Uživaćeš u tome.
Tišina.
Stvarno veruješ u Boga?
Verujem.
Znaš li ko je Bog?
Govnar koji želi da nas kazni za naše grehe!
Ne. Bog postoji da se pobrine da nijedan čovek ne umisli da je Bog.
Ja jesam!
Gde je on?
Sve znam. Gde je Volnicki?
Je li živ?
Nije.
Beži. Ja ću počistiti.
Jesi li me čula? Samo ja znam šta si uradila.
Beži.
Vrati se ocu, čuješ me?
Moram ovo da dovršim.
Osvetila si sestru. Imaš za koga da živiš. Beži.
Beži, smesta!
Jebemu!
U vražju mater!
Osećaš plin?
Ako zapucaš, sve će odleteti u vazduh.
Lepo što si došla kod mene.
Jesi li našla karticu s anđelom pored kćerkinog leša?
Reci mi, kako je izgubiti sve koje voliš?
Tvoj plan je propao! Jola i Mrovjec su živi!
Bravo.
Ali samo je pitanje vremena.
Ja nikad neću odustati.
Neću ni ja.
Progoniću te do kraja života.
Znam, zavisna si.
Zavisnost ti daje snage da ujutro izađeš iz kreveta.
Kao svaka zavisnica, uništavaš sve oko sebe.
Tvoja kćerka je dotakla dno.
Uništila si njen život.
Niko te ne voli.
Sama si.
Preostalo ti je samo piće.
I ja.
Uskoro ćeš biti mrtva.
A Jola je sledeća.
Neka ti ovo bude poslednja misao.
A ti? Šta ćeš ti kad ja umrem?
Ni ti ne možeš da živiš bez mene.
Ne laskaj sebi.
Važno je da budeš kažnjena.
Kao svi moji progonitelji.
Smislio si osvetu...
Jer želiš da ubiješ nevine.
Igraš igrice sa mnom.
Jer ništa drugo nemaš.
Umrećeš... Sam.
Ja se ne bojim smrti.
Ni samoće.
Bićeš...
Sam!
Stani!
Misli na svoju kćerku.
Mislim.
Anđele, čuvaru mili, svojom snagom me zakrili.
Prema Božjem obećanju, čuvaj mene noću, danju.
A kad s ovog sveta pođem, srećno da u nebo dođem.
Amin.
MEDIATRANSLATIONS